22 Keilhau 



Dyrkbarhed har sin Grund deri, at ikke længer den store 

 nordiske Gneis -Formation, men milde Bjergarter af den 

 egentlige Overgangs -Formation constituere Fjeldgrunden. 

 Det er netop de samme, som frembringe den store Frugt- 

 barhed omkring Mjosen, nemlig Orthoceratit-Kalk og Leer- 

 skifer-Bildninger. Men Jemtlands Storsbe er omtrent 1000 

 Fod*) hoiere end Havet, medens Mjosens Niveau ikke 

 naaer det Halve af denne Hoide; og hiin ligger 2 Brede- 

 grader længere mod Nord end Mjosen. Disse tvende Om- 

 stændigheder frembringe naturligviis et meget koldere Kli- 

 ma for den forstnævnte Lokalitet; Korndyrkningen finder 

 her intet Punkt, som ligger meget lavere end 1500 Fod 

 linder Birkens Yæxtgrændse, eller SOOO' under den be- 

 standige Snelinie, medens de Ågre, som beskylles af Mjo- 

 sen med runde Tal kunne antages at ligge 3000' under 

 den forste og 5000' under den sidste. 



Lose, flyttede Stene paa Urterritoriet ostenfor Storsoe?i, 



De fdrste Tegn til Overgangs -Formationen fandt jeg 

 vedStationen Bracke sydostlig ved Rafsunds-Soen ; det var 

 lose Stene af den graa Kalksteen, som vel neppe findes i 

 fast Fjeld nærmere end to til tre Mile herfra; efter Hi- 

 singer gaaer nemlig dens nærmeste Grændse over Soen 

 Nåkten, over Båt-Soen og Lockne-Soen til Gårde ved Brnn- 

 floviken, og derfra til Skårhållsfoss^n i Ragunda-Elv, li 

 Miil ostlig fra Lits Kirke, og herfra bstlig op om Hammer- 

 dals Kirke. Ifolge en Underretning, som jeg erholdt un- 

 der mit Ophold paa Kungsgårdeu, skal samme Kalksteen 



,') Fodmaalet er her oreralt det norske ~ det rhiiilandskc. 



