4 Hansteen 



maa under samme Brede være storre i een Meridian end 

 i en anden. 



I Aaret 1799 tiltraadte Hr. v. Humboldt sin store 

 Reise til Amerika, og udforte paa denne den forste sam- 

 menhængende Række af Intensitets-Iagttagelser fra Paris 

 over det Atlantiske Hav indtil Peru. Han fandt, at Naa- 

 lens Svingninger bestandig bleve langsommere imod Syden 

 indtil et Punkt omtrent 7^ sondenfor Æquator i Peru, 

 hvor Hældingsnaalen var uden Hældning, altsaa den mag- 

 netiske Krafts Retning horizontal. Sondenfor dette Punkt 

 begyndte den igjen at tiltage efterhaanden som man nær- 

 mede sig den sydlige Pol. Han antog denne mindste 

 Kraft som Eenhed ; de stiirste Intensiteter han fandt vare 

 i Mexico = 1. 32 og i Paris = 1. 35 af denne Eenhed, 

 Senere forogede Hr. v. Humholdt disse vigtige lagttagel- 

 ser med en nye Række paa en Reise fra Paris igjennem 

 Schweitz til Italien i 1805. 



De Engelskes Forsog at omseile Nordamerika gav et 

 nyt Stod til Udvidelsen af vore Kundskaber om Jordens 

 magnetiske Forhold. Paa Captain Rosses Reise i Baifins, 

 Bay i 1818 udfiirtes en Række af Intensitets-Iagttagelser . 

 af Capltain Sabine fra London til det nordligste af Baffins^ 

 Bugt. Har man paa forskjellige Steder iagttaget Tideit 

 af et vist Antal Svingninger af een og samme Magnet- 

 naal, hvis Kraft har været aldeles uforanderlig, saa for- 

 holder Intensiteten paa disse Steder sig omvendt som Qua- 

 draterne af Svingnindstiderne. Men har man gjort Ob- 

 servationer med forshjellige Naale, som have forskjellige 

 Dimensioner og Kraft, saa kan man af disse lagttagelser 

 ei uddrage noget Resultat, med mindre man paa eet og^ 

 samme Sted har sararaenliguet de forskjellige Naales Sving- 



