Om Jordens magnetiske Intensitetssystem. 3 



bnigte 14 Sekunder, noiagtig som i Petersburg. Men Sving- 

 ningernes Aiital var her for lidet til at Forskjellen kunde 

 vise sig. For at afgjore dette Sporgsmaal paalagde det 

 Franske Academie de Lærde, som ledsagede La Peroiisey 

 paa haus Opdagelses-Reise, (1785 — 1788) at anstille jevn- 

 lige lagttagelser over Magnetnaalen» Svingningstider i for- 

 skjellige Breder saa vel nær Æquator, som nær Polerne. 

 Astronomen Lamanon^ berettede ogsaa i et Brev fra Oen 

 St. Catharine, at hau havde udfort en heel Række af saa- 

 danne lagttagelser; men lagttagelserne selv gik forloren til- 

 Ugemed de ovrige Result-ater af denue vidtloftige Reise ved 

 La Perouses ulykkelige Skibbrud. Den Franske Regjering 

 besluttede ved Revolutionens Begyndelse (1791 — 1793) at 

 Tidsende en Expedition under Admiral Detitrecasteaus's 

 Commando for at opsoge La Perouse^ fra hvilken jnan i 

 flere Aar ingen Efterretning havde havt, og for tilligeiat 

 forjtsætte de af ham begyndte videnskabelige Undersogel- 

 ser. Paa denne Reise anstillede Capitain (siden Admiral) 

 De Rossel Svingnings-Iagttagelser med en Inclinationsnaal 

 i Brest, paa Teneriffa, Amboina, Java og Van Diemens Land. 

 Ved at sammenligne disse 5 lagttagelser viser det sig, at 

 naar man antager Kraften paa /^mbotna, som ligger nær 

 ved Æquator, som Eenhed, saa var Kraften paa Teneriffa 

 = 1. 3, i Brest == 1.4 og paa Van Diémeiis Land = 

 1. 6. Det var altsaa afgjort, at den magnetiske ^Kraft er 

 mindre ved Æquator og tiltager mod Polerne. Men da 

 Breden af Brest er 48^ og af Iagttagel«esstedet paa Van 

 Diemens Land kun 43^ og desuagtet Intensiteten paa det 

 sidste Sted stiirre end paa det forste , saa seer man , at 

 Kraftens Storrelse ei alene retter sig efter Breden, men 



A 2 



