Reise i Jemtland éte. 69 



ste om Natten, havde vi Anledning til at erfare, hvor 

 koldt dette Landskab er endog i en saa Iieed Sommer som 

 denne og paa den bedste Aarstid; det svampige Dække 

 af Spliagnum, som kjæmper med Carices om Herredom- 

 met i Myrene, var nemlig merk eligen stivnet, ogidetmind- 

 ste paa Veien til at fryse. Man paastaaer, at det er ved 

 den her saa hyppige Taage, der i saadanne klare Nætter altiA 

 ligger i Dalen, at Sæden reddes paa de smaa Ågre, hvil- 

 ket da ogsaa efter Theorien om Varmens Udstraaling er 

 ganske rigtigt. Men den Reisende, som drager frem i 

 denne tykke, qvælende Skaadde, foler, indhylletderi, gjen- 

 nemvædet som han er, kun en meget ubehagelig Forme- 

 relse af Kwlden. 



Nordenom den Trakt, hvori Indiila udspringer, ligger 

 en Gruppe af Iloifjelde, hvoriblandt Luru- Sneisen tr det 

 sydvestligste og meest spidse; Fosdals-Fjeidene og Ur- 

 clals-Fjeldet ere storre og maaskee hoiere Masser i samme 

 Gruppe, hvilken er et Sidestykke til Jævsoé-Gruppen. Nav- 

 net Luru-Sneisen var mig paafaldende ; jeg overtydede mig 

 siden om, at den sidste Deel deraf er et Fællesord, og 

 tvivler ikke paa, at Oprindelsen til Navnet Snaasen, som 

 fordum skreves Snaus eller Sneis, deri er at soge. 



Bergliens Ågre, hvorpaa man dyrker Byg og Kartof- 

 ler, ligge omtrent 300 Fad under Grangrændsen. Man 

 erholder paa denne Gaard ikke sjelden godt Korn, endog 

 tjenligt til Sædefroe. Man sagde, at Sædekorn fra Siiaa- 

 sen her aldrig tor anvendes; det fryser næsten uden Und- 

 tagelse, hvorimod det i Egnen saakaldte JamtkorH, som 

 langt haardforere, er det, man soger at skaflFe sig til Udsæd. 



Forudén Berglien er der kun tvende andre Gaarde 

 i denne Dal, nemlig Nedre -Ijiderdal, umiddelbar ved El- 



