Reise i Jemtland etc. Q5 



Dette Fjeld har fra denne Side Formen af en hoi, smæk- 

 ker Klokke, og bestyrkede mig derved i den, som man 

 vil see i det Folgende, falske Formodning om, at det, som 

 man maatte slutte efter Tilas's Beskrivelse, vilde beiindes 

 bestaaende af virkelige Conglomerater eller Sandstene. 



Samme Dags Aften begave vi os paa Veien fra Qved- 

 lie til Gaarden Skogen ved Frostvigen, som egentlig er 

 den nordligste Deel af Qværnbergsben, men hvorved Fol- 

 kene paa Stedet almindeligviis forstaae hele denne Sbe. 

 Vi kom atter i Nærheden af nedre Rymmar- Våndet, hvor- 

 fra vi stege op paa en endnu i Birkeregionen liggende, 

 temmelig viid og aaben samt med flere Kjaern eller smaa 

 Soer forsynet Fjeldmark, som er Portfjeldets Basis. De 

 naturlige Enge og Græsvolde ere her af udmerket Skjon- 

 hed; intetsteds seer man Melica coerulea i saadan Mæng- 

 de, ja dette smukke Græs kan maaskee antages paa mange 

 Steder at udgjiire en Femtedeel af hele Eng -Vege tatio- 

 nens Masse. Den alpinske Flora, som man her kunde vente 

 meget rig, er dog tværtimod meget fattig paa Arter, i 

 Sammenligning med de i denne Henseende beromte Steder 

 i Guldbrandsdalen og Valders. 



Portfjeldets Hoide o. H. fandtes 2400 Fod. Uagtet 

 denne uventet ringe Elevation behersker det dog formo- 

 dentlig en temmelig viid Omkreds; men den natlige Dun- 

 kelhed og en Rogtaage, som nu begyndte og i de folgen- 

 de Dage overordentlig tiltog, tilslorede for os de fjerne Gjen- 

 stande. Nordlig under Fjeldet saaes Rigsgrændsen paa en 

 lang Strækning at lobe snorlige gjennem Granskoven; vi 

 opsogte den siden i det uveisomme Landskab paa Veien 

 til Skogen, og fulgte den til Bredderne af Qværnbergso- 



