104 KeilKau 



vitet under Portfjeldet. Ogsaa deres Skifer -Basis synes 

 at være conform med dem i denne Henseende; thi som 

 Conglomerat-Skiltternes Liggende i N. V. fandtes en leer- 

 skiferagtig, ureen Glimmerskifer, der faldt 40" O. 8i (d). 



I Portfjeldets forste Afsatser, gneisagtig Glimmerski- 

 fer med Hornblende, indskydende mod N. 4|- (e); strax 

 derover, Glimraerleerskifer, 0. 6, og en haardere, stængei- 

 formig Afændring af samme Biidning, N. 5^ (f); paa de 

 Sidste ligger Pseudo-Conglomeratet, 0.7i, 7|, 7A (g), hvil- 

 ket herfra danner det hele ovrige og egentlige, saakaldte 

 Portfjeld. Paa det Overste, der er at betragte som et 

 smalt, men, efter de staaende Skikters Strog, forholdsviis 

 temmelig langt fortsat Plateau, er Indskydningen yderst 

 constant 80 — 90*^ mod O. 7^; til denne Stilling synes det, 

 at de imderliggende Skikter efterhaanden reise sig j Fald- 

 vinkelen var, især ved den omtalte stængelformige Biid- 

 ning, vanskelig at bestemme. Den conglomeratformige 

 Bjergart er her aldeles lig den ved Qvedlie, og især de Skik- 

 ter i denne, i hvilke Qvartsen i Profilerne viser sig udtruk- 

 ken i lange, men tynde, spidst tillobende Skiver. Det 

 Hele er en uendelig Mængde af ganske smaa 

 Qvartsleier,vexlende med ligesaamange og smaa 

 Glimmerskifer-Skikter. (Cfr. Fig. 7, som er et 

 idealt jOprids af Portfjelds Bygning). 



De vertikale Parallelmasser, som danne Portfjeldet, og 

 efter hvis Strog det er udtrukket omtrent imellem N. N. 

 O. og S. S. V., gjennemsættes af nogle seigre Klofter, som 

 stryge ostlig og vestlig. Især paa et Sted er Bjergmassen 

 falden ud imellem tvende saadanne Klofter, og derved har 

 der dannet sig et stort Skar tværa over Fjeldet; det er' 



