Reise i Jemtland etc, 107 



fra Oen, hvilket danner den vestre Side af den Sammen- 

 trækning af Soen, nedenfor hvilken Stor- Jo rm begynder, 

 var Bjergarten en ganske anden Glimmerskifer; denne var 

 nemlig grovflasrig, storskjællet og fuld af grovkornig Glas- 

 qvarts, altsaa Urgneis-Formationens Glimmerskifer, det vil 

 sige en Gneis uden Feldspath. Men ogsaa Feldspathen 

 forekommer i nogle tykke Skikter, altsaa virkelig Urgnei- 

 sen selv. Derhos tillige Hornblende-Skikter, saa at Ur- 

 formationen her er fuldstændig nok til ei at kunne mis> 

 kjendes. Men dette er dens yderste Lag, hvori Glimmer- 

 skiferen allerede har faaet Overhaand over Gneisen, og. i 

 hvilke den her upaatvivleligen stedfindende aldeles succes- 

 sive Overgang mellem begge Territorier allerede har be- 

 gyndt. Fald paa Næsset: 50» N. 2, N. 2j 30— 40» N. 4, 

 N. 5, N. 3^ (d. e. omtrent N. 2 r.). 



Ved Blaasoe-Elven, den samme Glimmerskifer som paa 

 det omtalte Næs, 0--300 V. 6|, N. 2, V. 10, V. lli V. 

 10, V. 10, V. 8 (d. e. omtrent Y. 8| r.). Temmelig store, men 

 i Qvartsen ligesom sonderdeelte Granater ere hyppige i 

 denne Glimmerskifer; paa den sandige Strandbred sydost- 

 lig nedenfor Elvens Munding liib en langt fortsat, rod Rand 

 af Granat-Sand, som Soen havde opskyllet. 



Endnu lidt ostenfor Blaasoe-Elvens Munding er Lan- 

 det ikke saa sonderskaaret, som Tilfældet pleier at være 

 i Gneis-Territoriet, — ■ fordi Glimmerskifer endnu er her- 

 skende. Men Vægterfjeldets couperede Masser synes at 

 antyde, at Gneisen der begynder at raade. 



