Reise i Jemtland etc. 111 



herfra ligger Gaarden Sjulsaasen , hvor der fremstikkeir 

 Glirnmerskifer med Granater, faldende svagt mod V. 10. 

 En ottendedeel Mill nedenfor denne Gaard, Glirnmerski- 

 fer, ?o V. 6^. Ved Fugel-Lokan og omkring Sjulsaasen 

 synes da ogsaa nogen Stadighed i Faldet at spores, saa- 

 ledes at en midlere Angivelse bliver mulig, nemlig omtrent 

 20» V. 71 r. 



Omtrent en halvMiil nedenfor SjulsaaiSen udvider det 

 "store Vasdrag sig atter til en Soe, som kaldes Svaningen. 

 Ved den ovre Ende af denne Soe ei*e Bjergarterne gneis- 

 agtige, og Hovedbildningen er ganske analog med den oven- 

 for beskrevne med Feldspath-Oine. Her ere Feldspath- 

 Nodderne kjodrode og ligge i en næsten tæt, flammet Ski- 

 fer af chloritagtig Glimmer, Qvarts og Feldspath saa in- 

 timt forenede, at Massen næsten ligner en ureen Helle- 

 flint; en anden Varietet er endnu tættere og fastere, og 

 synes at danne et Overgangsled til Porphyr-Skiferen. Vi- 

 dere fandtes en hidhenhorende Bildning, som blot bestaaer 

 af Feldspath, og deels er fiinkornig, deels tæt; den fore- 

 kommer rimeligviis blot som ganske underordnet Leie i 

 den herskende Gneisbildning. Endelig sees denne lidt 

 efter lidt at modificere sig til at blive Granit, hvilken be- 

 staaer af kjodrod Feldspath, fedtglindsende, blaaliggraa 

 Qvarts og, som Repræsentant for Glimmeren, et utydeli- 

 gen bladigt, chloritagtigt Mineral. Tynde Aarer af tæt 

 Epidot gjennemsætte denne Granit, som i alle Henseender 

 svarer til Granitbildningerne i Sorlie-Trakten. 



Den herskende Gneisbildning falder ved Begyndelsen 

 af Svaningen henved 90" mod N. 2, (a, paa det iraaginaire 

 Profil Fig. 8); lidt nedenfor, den til Porphyrskifer over- 

 gaaende Modification, 10^ V. llf (b), hvbrefter Hovedbild- 



