Reise i Jemtland etc. ^ 133 



get mere sammenpressede mellem Fjeldene end ostenfor, 

 er ogsaa Jordbunden slettere, hvilket alt har sin Grund 

 deri, at alle de milde Skifere og Kalkstenen herfra ere 

 ganske fortrængte. 



Umiddelbar fra Hoifjeldet kom vi ned i en Sidedal, 

 hvori Storsand-Aaen lober j Furretræer vare almindeligst i 

 den ovre Rand af Naaleskoven, siden blev Grantræet al- 

 . mindeligere. Store Myrstrækninger, hvoraf nogle vare 

 ganske gule af den just nu blomstrende, her fortrinligviis 

 hjemraehorende Anthericum Ossifragum, vare de eneste 

 aabne Pladse i denne 6de Skovtrakt. 



Fra Finvoldene gik Reisen den folgende Dag til Tro- 

 næs, hvor en Kirke nylig er bleven opsat. Man kommer 

 forst til Yttre- eller Vestre -Finvoldene, og har til Hoire 

 en liden Bjergryg mellem den Dal, hvori man reiser, og 

 Hoveddalen, hvori Namsen flyder. Disse tvende saaledes 

 parallele Dale ere et usædvanligt Forhold. Kjeden, som 

 adskiller dem, er tvende Gange gjennembrudt : forst af 

 Storsand-Aaen, thi den parallele Bidal er allerede begyndt 

 endog ovenfor denne Elv, dernæst en halv Miils Vei ne- 

 denfor Finvoldene af en Elv, som har sit storste Tillob 

 fra Brek- Våndene, der ligge i den sydligste Ende af Pa- 

 rallel-Dalen. Denne lukkes nemlig derved, at den adskil- 

 lende Kjede her voxer sammen med Troms-Fjeldet, et af 

 de holeste Punkter paa Namsens Ostside. Der dannes her- 

 ved et Pas over det saakaldte Brek -Fjeld, som man paa 

 denne Vei har at overstige for at komme til Tronæs. Fra 

 Hoiden af Brek-Fjeldet, hvilket stiger ganske lidet op over 

 Skovregionen , har man en god Oversigt over Omegnen: 

 den holeste Deel af Steenfjeldet saaes i N. 3f ; Vestre- 

 Findvoldene viste sig som liden lysegron Plet i den dunkle 



