146 Keilhan 



genlunde charakteristisk Glimmerskifer, — en Glimraerski- 

 fer-Formation , som antyder Nærmelsen til Urterritoriet 

 med dets Gneis, Hornblende - Gneis og Hornblendeskifer. 

 Omkring det Punkt paa Fjeldet, hvor Viseer-Linierne 

 toges, falde disse Skikter 60— 80» mod V. 8|, 9, 71, 10, 

 91, 10 (d. e. omtrent V. 8 r.). 



Lidt længere ind paa Steenfjeldet (d) modte enlnd- 

 leining af tæt, fast, graa Kalksteen, 70^ V. 10^, 10^ (om- 

 trent V. 9i r.). Veien gik nu næsten lige retvinklig 

 over Striiget, og her endnu altid, som nedenfor, fra det 

 Liggende til det Hængende. Hiinsides den smale Kalkzo-> 

 ne blev Glimmerskifer-Feldtet alt mere og mere gneisag» 

 tigt; uskiktede Masser af en meget fiinkornig, eller til- 

 deels endog helleflintagtig Granit-Gneis (e) vexle som meer 

 eller mindre mægtige, skarpt afsondrede, fuldkoramen leie- 

 f ormige Mellemlag medGlimmerskiferen, medens — hvad der 

 er særdeles merkværdigt — andre Masser ganske af samme 

 Bjergart, dog da udeu noget Spor af Gneis struktur, ere gang- 

 formigen indlemmede i Feldtet; favnemægtige drage de 

 sig under meget skjæve Vinkler med Skikterne gjen- 

 nem Gliramerskiferen, som, i det den er meget qvartsrig og 

 har lidet og kun fiinskjællet Glimmer, ikke synes meget 

 forskjellig fra de gjennemsættende Masser, hvilke ogsaa 

 ere meget noie sammenvoxede med Skiferen. Dette er 

 Omstændigheder, som synes mig at have megen geologisk 

 Betydning, og hvortil jeg paa sit Sted skal komme tilba- 

 ge. Nogle Skridt videre mod det Hængende folge endeel 

 Skikter af Qvartsskifer med Partikler af Glimmer og Feld- 

 spath. Glimmerskiferen, 70 — 80^ V. 9, Qvartsskiferen, 

 70—800 V. 8| (d. e. V. 7^ r.). 



