Om Altens Kobberværk. 165 



og deriblandt det forommeldte Ertsspor i disse Egne lev- 

 nede, som forhen bemærket ♦), ikkun Jernmalmen i Rå- 

 nen, som den eneste mere betydende techuiske Gjenstand 

 for en Uudersogelse i Nordland og Finmarken, i en Tid, 

 hvori jeg ellers var saa sjsselsat. 



Uagtet saaledes Ertsspor i denne Egn fra længere 

 Tid tilbage vare almindelig bekjendte, skylder dog den her 

 i de sidste Aar fremstaaede Bergværksdrift, ligesom saa- 

 mange andre vigtige, i en sjelden Grad Tilfældet sin 

 Oprindelse. 



Saavidt jeg af de mig meddeelte Efterretninger har 

 kunnet erfare, grunder den sig paa den tilfældige Omstæu- 

 dighed, at engelsk Vice-Consul Crowe, der mider denne 

 Tid havde et Etablissement paa Fuglenæs ved Hammer- 

 fest, under en Reise til England i Vinteren 1826, i Thrond- 

 hjem blev forevist en liden KobberkiesstufFe fra KaaiQorden, 

 som en Curiositet fra Egnen om hans Opholdssted, hvil- 

 ken han lod probere i England, hvor just i denne Tid 

 herskede en saa særdeles Tilboielighed til at anbringe be- 

 tydelige Capitaler til Optagelse af ældre, især amerikan- 

 ske Bergværker, at de selv siden have givet den Navn af 

 en Manie **), Da denne StufTe befandtes at indeholde 



*) Bemærkninger under Reiser til Nordland, i Magasinets 9de 

 Bind. 



•*) Den Opofrelse af saa betydelige Sommer, som for en stor 

 Deel maae have sin Åarsag i feilagtige Ånlægsoperationer, 

 synes ikke at bestyrke den Mening, som saa mange hos 09 

 maaskee endnu torde nære, at en mere omfattende Kund- 

 skab i Bergværkstecliniken i det i saa mange Henseender 

 lowærdige England eknlde hidtil have været mere alminde- 



