Om Altens Kobberværk. 167 



saa det, skjondt mindre rige, men betydelig udstrakte og 

 langt mere regelmæssige Storgrubens Ertslag opdaget *), 

 hvorved egentlig forst Værkets Drift kan ansees at være 

 noget mere sikkret for den næste Fremtid, da man ved de 6v- 

 rige Anvisninger, saavidt endnu kan skjonnes, dog ikke 

 med nogen Sikkerhed kunde regne paa en mere varig Til- 

 gang. 



Ligesom Vaerket saaledes meget har et Tilfælde at 

 takke for sin Tilbliven, saa maae man beromme den Ud- 

 holdenhed, de Erhvervende have viist i at fortsætte For- 

 sogene uuder usikre Anledninger og saa vanskelige For- 

 holde, hvorved dog hiin Handelsspeculationens i nogen Tid 

 vedvarende Retning i England formodentlig var af en væ- 

 sentlig Indflydelse. 



2. Egnens udvortes Form. 



Jeg har forhen sogt noget noiere at fremstille den 

 mere og mindre regelmæssig udtrykte Dichotomie, som 

 dannes af Fjeldkjædernes især ved de indgaaende Hoved- 

 og Tverfjorde adskilte storre og mindre Forgreninger, — 

 ^^ sogt at bringe dette Forhold, der ingensteds med den 

 dog altid tydelige Bestemthed synes at være at iagttage, 

 som ved hele JN orges Vestkyst, — i en almindeligere geo- 

 logisk Forbindelse. Skulde ikke deres oprindelige Form, 



•) Hr. Kystværiisbefalingsmand Klerck skal dertil have givet 

 den forste Anledning. 



Hr. Kjobmand Stuhr havde ogsaa omtrent under samme 

 Tid anstillet Skjærpningsforsog, men uden derfor åt have 

 erholdt den lovmaessige Adkomst og Rettighed. 



