Om Altens Kobberværk. 169 



iQorden, troer v. Buch efter barometrisk Maallng af en 

 nærliggende Hoide at kunne ansætte til 3500 Fod*). 



Fjeldnæsset mellem Qvænvigen og Kaafjorden udmær- 

 ker sig især ved sit bratte Afhæng, bror Steenraset mel- 

 lem de stundom lodrette Styrtninger neppe tillader Krat- 

 skov paa nogle Steder at fæste Rodder. 



Nordostlig fra Værket gaaer i nogen Afstand op fra 

 Soen en Række af koldedannede Forboininger, bvilke baade 

 ved denne Form udmærke sig fra de andre og boiere 

 Bergaase, og bvori ogsaa næsten alle bidtil drevne Erts- 

 anviisninger lindes. 



Tverelve og Bække danne ber i Leerskiferen, som 

 sædvanlig, trange og skarpe Skaar, som ved Molleelven. 



Ved de store Elves Udlob JSndes de sædvanlige ter- 

 rassedannede Sletter af liden Udstrækning; noget jord- 

 fyldt Terrain tindes ellers isæri de smaae Fordybninger 

 mellem de ommeldte Kolder, ogsaa noget opad de mere 

 skraae Afhænge, samt mindre Torvemyrer, indtil ende- 

 lig det nogne Fjeld træder frem i længere Aase med en- 

 kelte, dog ikke skarpe Tinde, og smaae perenne Sneflek- 

 Iker. 



Det vil rimeligviis ikke vare længe, forend det indre 

 laf de tvende Bassins, bvoraf Jndseilingen til det ydre end- 

 inu er dyb nok for Skibe til den gode Havn, omdannes til 

 len Soe af fersk Vand. De ere sædvanlige langs hele 



*) Saaledes udtaltes Navnet af de bedste Finner i Egnen, — 

 og er let at forvexle med v. Buch'» Akka-Solki. Lector 

 Keilhau anforer Betydningen — Fruentimmerskulder — i 

 isin Reise, men skriver det noget anderledes. 



