172 H. C. Strom 



Den er den egentlige ertsforende Bergart, da alle 

 hidindtil med nogen Bestandighed drevne Anvisninger fo- 

 rekomme i den. Dens Structur er vel kornig og uskiktet; 

 men, som meldt, i Almindelighed hverken saa krystalliniskt 

 uddannet, eller saa bestemt og oftest gangartig afskaaret 

 fra den omgivende skifrige Bergart, som Graniten og; 

 Syeniten i Almindelighed. Den danner formodentlig storre 

 nyreformige Masser, og er her ikke leiet over Skiferen,, 

 som tydelig giver sig tilkjende ved Skiktningens Retning; 

 ved flere af de ovre Skjærper, og kan saaledes her ik- 

 ke af denne Aarsag ansees yngre, som v. Buch mener 

 om den paa Mageroe og i Fjeldene ovenfor Talvig ♦). 

 Skulde den derimod, som synes rimeligt, være afvigende 

 og gjennemsættende indleiet, da skulde der mulig af den- 

 ne Leiningsform kunne udledes nogen Slutning for en sil- 

 digere Oprindelse. 



Da et noiagtigere Situationskart er en saa nødvendig 

 Betingelse for et speciellere geognostisk, saa tillod Om- 

 stændighederne og Mangel af det Fiirste, for ikke at op- 

 ofre Reisens Hovedoiemed— Værkets Undersogelse — , mig 

 kun at angive Situationen og de geognostiske Forholde 

 noget noiere nær om Værket **). Skiktningen er ogsaa 

 antydet; langs Fjorden fra Storvig til Talvig er den næ- 

 8ten horizontal, ligesom ogsaa om Bosecap og i Kongshavn- 

 iQeld, med kun faae Graders Fald mod N. og N. N. V. 



♦) 2den Deel Pag. 87 og 135. 



**) Thi Ved kun en Formation behoves intet Kart, og paa et 

 aldeles nrigtigt Kart er det umuligt at bringe de forskjel- 

 lige Formationer i det mere Enkelte i den naturlige For- 

 bindelse med hinanden. 



