Om Altens Kobberværk. 179 



sen forekomme i det dybere Skjærp, som i storre Hoide 

 stod under Yand, mén hvor Ertsen i Sænkningen skulde 

 være udgaaet. Til det forste var god Anledning til en 

 Dagstoll af faae Favnes Længde. 



Deres gjensidige mulige Forbindelse og geognostiske 

 Forholde kunne ikkun oplyses ved en fortsat Drift, men 

 de syntes at vise mere Ånalogie med Gange, ogsaa efter 

 Stroget af den nær forekommende Hvædse- og Chlorit- 

 leerskifer, der havde et tydeligt Fald 10 å 15<> mod N. V. 

 De vare, som det næstommeldte, drevne i den fiinkornige 

 Diallagesteen. 



Den i Lector Eeilhau's Beretning ommeldte Udstræk- 

 ning af dette og formodentlig det næstbeskrevne Erts- 

 lag indtil 100 Favne, som sammenhængende mere regel- 

 mæssig fortsættende Leier, som man ogsaa af det i Eng- 

 land tegnede Kart over Værkets Situation skulde formo- 

 de, grunder sig nok paa en alt for sangvinisk Forhaabning 

 om de forskjellige isolerede Ertspunkters Sammenhæng i 

 Værkets forste Driftsperiode , hvilket vel ogsaa har givet 

 Anledning til det noget ovenfor Fjorden i det bratte Af- 

 hæng dengang begyndte, men efter nogén Drift i det fa- 

 gte Berg igjen forladte StoUanlæg — Deep Adit. Men 

 efter den Kundskab, man siden har erhvervet sig, maae 

 man nu desværre ausee det ganske uvist, om disse her 

 opskjærpede Ertslag findes at fortsætte faae Alen , end 

 sige 100 Favne fra de Sænkninger, hvorved de fra Dagen 

 ere opskjærpede. 



4. Ovre Skjærper. 



Dette Arbeide er benævnt efter dets Situation ,^ som 

 Hoist beliggende af de hidindtil 1 nogen stadigere Drift 



M 2 



