202 H. C. Striim 



staaer altid, foruden mange andre Omstændigheder, der 

 ere at betragte, i Forhold til Værkets Malmtilgange. Jo 

 storre Sikkerhed man har erhvervet sig i denne Henseen- 

 de, des kunstmæssigere kan hele Driften indrettes, bespa- 

 rende Anlæg, men hvilke oftest kun i Tidens Længde 

 kunne betale sig, fuldfores, efter en over den oiebliklige 

 Fordeel og det blot merkantile Oiemed ophbiet Plan, hvor- 

 til der da vil komme an paadeiiforhaanden værende Kund- 

 skab og Evne ♦). 



For det andet er ved ethvert saadant Anlæg en af 

 Naturen bestemt Grændse for Froductionens Udvidelse, 

 som ikke ustraifet kan overskrides. Endsjont Soen her 

 giver frie Adgang til en Erhvervskilde, som ved de fleste ■ 

 andre Yærker savnes, saa fordrer denne dog baade en læn- 

 gere Ovelse og flere særdeles Redskaber, og de ovrige 

 climatiske Forholde ere tillige af den Beskaffenhed, at et 

 storre Antal Mennesker, som i kort Tid sattes ud af de- 

 res Næringsvei, her dog vilde være udsat for en storre 

 Nod, end paa de fleste andre Steder i Landet. 



De ommeldte Fræcautionsforholde mod saadanne Uheld 

 bor derfor, som ved ethvert Bergværk, især her haves for 

 Oine, for at bortfjærne Fristelsen fra mere Hensyn til 

 det nærværende Oieblik, og ved den Sikkerhed for Frem- 

 tiden, som saa let i hoi Grad ved Storgrubens naturlige 



*) Et idinefaldende Exempel viser allerede dette Værks korte 

 Historie, i det samme, uden Tilgange til et storre Forslcud, 

 under en dannet Bestyrelse, allerede nodvendig havde maat- 

 tet nedlægges, medens det , paa en anden Maade , allerede 

 i 2de Aar maatte have givet et, og efter al Rimelighed, gand- 

 ske betydeligt Udbytte. 



