gcognostiske Remmiscentser. 225 



belig forvirrende Række af ældre og yngre Graniter, Gnei- 

 se, Glimra erskifere o. s. v., i det Andre igjen ophævede 

 al Aldersforskjel; og endelig tyede man, da dog de afvi- 

 gende Leiningsforholde mangesteds ikke kunde nægtes,til 

 en nye deus e machina — kan den i dette Fald nævnes 

 anderledes? — Gjennembrydningshypothesen, hvormedman 

 her vistnok ligesaa let loser Knuden, som (salv. ver.) i de fa- 

 brikerede Draraer ved en himmelfalden Arv eller Gave, men 

 som ved Naturens umiddelbare, ufængslede og ovede Be- 

 tragtniug snart synes mig i dette Fald ikke at kunne afgive 

 noget mere almindeligt Stottepunct for en besindigere vi- 

 denskabelig geogenisk Anskuelse. 



I de næst forgangne Aar have udmærkede Geogno- 

 ster ved en af de vigtigste, meest udstrakte og ved Berg- 

 bygning raeest undersbgte Granitformationer i Cornwall 

 fundet hiin Uafhængighed i Granitens Leiningsforholde til 

 den omgivende Skifer i Almindelighed bekræftet *). 



Ligeledes har man i den for disse Forholde lærerige, 

 ogsaa ved Stoller og Gruber mere opladte Egn ora Schnee- 

 berg i Sachsen fundet den i ovennævnte Af handling om 

 denne Egn ud talte lagttagelse om Granitens Leiningsfor- 



•) v. Oyenhausen og v. Dechen i Karstens Archiv fur Bergbau 

 und Huttenwesen 17de Bd. pag. 4, — hvor de som Resultat 

 af deres Uudersogelser anfiire, "lin Allgemeinen diirfte da- 

 her der Killas dem Granit abweichend aufgelagert seyn". 

 Ligeledes anfore de flere Exerapler paa Gange af Granit i 

 Killas, som umiddelbar udgrene sig fra de storre Granitfor- 

 mationer, som ved Freybcrg paa den opskjærpedé Grændse 



, og ellers almindelig paa Grændsen af Granitefl og Ur- 



v. skiferen, — foruden yed Ti:ansitformationen i det sytllige 



Norge ef ter flere Bemærkninger af P. Strom og M.Keilhau, 



