226 H. C. Str6m 



holde til Skiferen overeeussteramende med Naturen *) — 

 Data, som paa begge Steder ere iiforeenbare med Anta- 

 gelsen af noget Skiferens Skiktning betingende Grundfor- 

 hold ved nogen anden hypostaseret Grundbergart og eu 

 kaabeforraig Omleining. 



Vil man nn i Cornwall og om Schneeberg statuere 

 en egen Granitformation i sit Væsen adskilt fra de stor- 

 re og mindre Formationer i Sachsen og Bohmen , i Ries 

 sengebirge og ellers overalt, da ovennævnte Forholde vel 

 ikke mere lade sig fornægte? 



Paa Gnind af de forstnævnte Data, som saaledes 

 cfter længere Tids Forlob ved flere Natnrforskeres lagt- 

 tagelser ere befundne overeensstemmeiide med Naturen, 

 og især de siden saa mange Steder iagttagne aldeles tydeligfe 

 Granitganges Conformation med storre Granitbildninger i 

 Nærheden og umiddelbar med samme, har jeg derfor i 

 ovennævnte Afhandlinger maattet antage Graniten som yngre 

 end Urskiferen. Thi hvad bliver ellers af Gangenes rela- 

 tive Aldersforhold? At antage dem ældre end Bergarten i 

 kan man vel aldeles ikke. Antages de som ligetidige, sy- - 



") Mine Ord derom ere: "Bey Schneeberg und Aue behauptet 

 der Schiefer, ohngeachtet der so verschieden hervorsprin- 

 genden Form des Granits, — ziemlich constant ein Fallen » 

 nach Norden, nur wenig, meist gegen Abend, sich neigend." 

 — Saa skrev jeg i 1812. 



len Skrivelse til Karsten — nævnte Skrift 19de Bd» 2det Hef- 

 te — ere Hr. Martini's Udtryk om disse Forholde fiilgende : 

 "6 isolirte Granitkuppen von Glimmerschiefer umfluthet, des- 

 sen Schichten nordfl^estlich einsenken, und hierbey die ih- 

 nen entgegenstehendeh Granitkuppen grosten- theils unbe- 

 achfcf laiisea." Alte>aa aldeles det gamme Resultat. 



