Geognostiske ileminiscentser 229 



gjeiiaeiu et langt Tidsrura , og ikke blevet som den er i 

 det forste Moment. Ilvad synes da at blive tilovei's andet 

 end med Gangene at antage Graniten og Porphyren som 

 i det Hele yngre, end den omgivende Skiver, og idefmindste 

 yngre end den Function i den faste Jordklodes Liv, hvorved 

 Skiktningen hos Urskiferen forst blev bestemt? 



Og nodes man nu til at raedgive med Steffens og v. 

 Raumer, og Iivilket jeg efter mine lagttagelser ogsaa synes 

 at maatte erkjende som et bestemt Factum, at mindre og 

 storre Masser, ja hele Berge i Tidens Lob ere gjennera- 

 gaaede og endnit gjennemgaae en indvortes, tilligemed den 

 udvortes Omdannelse af deres Form, uden at forandre sit 

 rSted *), saa turde det vel være lidet nodvendigt, videre 



Bildning og Masse. Indvendingerne herlmod i Werners 

 ellers saa fortræflFelige Slirift grunde sig paa Præcipitations- 

 hypothesen, og den eherniske Materies Uforanderlighed , men 

 seer ikke hen til den umiddelbare Oprindelse, som det for- 

 ete Glvne, men hvis Oprindelse igjen intet Sporgsmaal taaler. 



"•) Et af de herfor tydeligst talende Forhold synes mig Porphyr- 

 skiferen og en Deel af Porphyren at fremvise. Er den ikke 

 ofte en lydelig til Porphyr mere og mindre omdannet, især 

 Urleerskifer ? Hvorfra alle de Spor af den med Skiveren 

 paralelle Skiktning hos nogle Porphyrbildninger, i det dis- 

 ses Grændser dog ingenlmide ere paralelle dermed? Den 

 umiddelbare Betragtning siger tydelig, at det er Levninger 

 af den oprindelige skifrige Structur, som i den fuldkomment 

 uddannede Bergart er forsvundet. Data for denne Anskuelse 

 findes især om Tharandt og Reinhartsgrimme , samt om Leu- 

 kersdorf og Pfaffenhayn ved Chemnitz i Sachsen. Begge 

 Bergarter vise de samme Skiktningsforholdc , og Porphyr- 

 bildningen ved Grendserne indslutter ofte mere og miadrs 



