om Stikklestadslaget. £81 



med et paa 866. Vore Hedenske Forfædre havde neppe 

 nogen Tidsregning d. e. Epoche, fra hvilken de tællede 

 Aarene, ei heller Kundskab om Aarets sande Længde ; men 

 at de 100 Aar efter Christendommeus Indforelse vare ^ 

 fuldkommen bekjendte med den lulianske Calender, sees 

 af Kongespeilet S. 56. Tiden af Begivenheder, som ere 

 indtrufne hos et Folk forend en saadan sikker Tidsreg- 

 ning er indfort, maa derfor af sildigere Historiegrandskere 

 udfindes ved Combinationer af forskjellige Begivenheder, 

 altsaa paa forskjellige Omveie formedelst mere eller min- 

 dre usikkre Gisninger. Naar saaledes Tiden af en Begi- 

 venhed fra den hedenske Old hos Historieskriverne angi- 

 ves efter den Romerske Calender, saa er det hbist sand- 

 synligt, at denne Tidsbestemmelse ved en senere Gisning 

 er bleven tilfoiet. 



Men ligesom denne Forfædrenes Ukyjidighed, har lagt 

 Historieskriverne store Vanskeligheder i Veien, saa har den 

 tildeels erstattet denne Ufuldkommenhed paa en anden 

 Maade. Saasnart en mærkelig historisk Begivenhed ind- 

 traf samtidig med et eller andet Phænomen paa Himme- 

 len, saasom Sol- og Maaneformorkelser, Planeternes nære 

 Sammenkomster (Conjunctioner), Cometer, stærke Nordlys, 

 saa troede man at disse Phænomener paa Himmelen nod- 

 vendig raaatte staae i Forbindelse med hine Tildragelser 

 paa lorden, og Mindet om begge blev derved opbevaret. 

 Saaledes skylde vi denne Vankundighed Opbevarelsen af 

 mange mærkelige Tildragelser paa Himmelen, som sand- 

 gynligviis ellers skulde være bleven forglemte, og forsaa- 

 vidt disse Himmelbegivenheder vare Formork^Iser eller 

 Planetconjunctioner, som ifolge Astronomiens nærværende 

 Fuldkommenhed med IVoiagtighed kunne beregnes for Aar- 



