om Stikklestadslaget. ^89 



den Moskauske Synode, saavidt jeg veed, i den eidste 

 Halvdeel af det forlobne Aarhundrede benyttet ved at 

 canonicere den hellige undergjorende Innokent, hvis Lev- 

 ninger i fuld Bispeornat opbevares i en Solvkiste i et Klo- 

 ster nær Irkutzk, og hvis Haand jeg har havt den Ære 

 at kysse. Den 31te August 1030 var, som siden skal vi- 

 ses, Olafs Dodsdag, og denne var efter Capt. Munthes Med^^ 

 delelse helliget Paulus Episcopus et Confessor. Man har 

 altsaa forlagt Olafs Fest til den næstsidste Dag i Juli iste- 

 denfor at holde den paa den sidste Dag i August. De ov- 

 rige yngre Historieskrivere henholde sig alle til Festda- 

 gen den 29de Juli, og om deres Hypotheser behover jeg 

 altsaa intet videre at bemærke. 



At der under Slaget er iudtrulfen en total Solformor- 

 kelse er alt for klart og omsiændelig beskrevet af Snorro 

 til at det kan benægtes, naar man ei vil gjore Vold paa 

 en historisk Beretning ; den omtales paa 4 Steder, den har 

 en mærkelig Indfly deise paa Slagets Gang; uden den kunne 

 forskjellige Orastændigheder i samme ei forklares. Vilde 

 man end tillade sig den ugrundede Hypothese, at antage 

 at den hele Formorkelse senere var digtet for at forhoie 

 Ideen om Olafs Ilellighed, saa gaaer dette aldeles ikke an 

 med den samtidige skjiint fraværende Sighvat Skjalds Digt, 

 hvilket efter hans egne Ord grunder sig paa en fra Oi- 

 eiividner meddelt Fortælling. Overalt er denne Formor- 

 kelse saa charakteristisk besk reven, at enhver, som er be- 

 kjendt med alle de Phænomener, som ledsage en total el- 

 ler næsten total Solformiirkelse, strax gjenkjender den. 

 Iblandt andet fortjener den Riidhed, som viste sig paa 

 Himmelen nærmest om Maanen (roda å himin oe sva a so- 

 lina), som bedækkede Solen, især at bemærkes. Dette 



T 



