om Stikklestadslaget. 297 



lens Skive var skjult og kuns en smal Meniscus af Solens 

 nordlige Rand af omtrent ^ af Solens hele synlige Flade 

 paa Stikklestad var synlig. 



Herved er følgende at mærke: Maanens Bane gjor 

 som bekjendt en Vinkel af omtrent 5^ med Jordens Bane, 

 og den Linie, hvori disse Flader skjære hinanden (Knu- 

 delinien) dreier sig i 18f Aar een Gang rundt om Him- 

 melen, mod Tegnenes Orden, gjor altsaa i 100 Aar 5 Om- 

 dreininger og desuden 4 Tegn og noget over 14 Grader. 

 I de ældste af den Wienske Astronom Burg forfattede og 

 af det Franske Institut med Fræmie belønnede Maanetav- 

 ler, havde Forfatteren antaget denne Knudernes Secular- 

 bevægelse i 100 Julianske Aar (36525 Dage) at være = 

 4s 140 11' 42" ; men han havde nogen Tvivl om den ikke 

 var for stor. Den Franske Astronom Bouvard fandt ved 

 en vidtloftig Undersogelse i 1807 at den maatte formind- 

 skes 2 Minuter. Burckhard formindskede den imidlertid 

 i de af mig benyttede Tavler (af hvad Grund siger han 

 ei) kuns 1^ Minut, d. e. antog Secularbevægelsen = 4» 

 140 10' 12". Efter La Places Undersogelse i Connais- 

 sance de Tems VIII Pag. StS maae den endog formind- 

 skes 3' 17". Endelig har Hr. Wurm i Zeitschrift fiir 

 Astronomie von Lindenau und Bohneuberger 3 Th. S. 29 

 — 41, sogt at finde Correctionen for denne Knudernes Be- 

 vægelse ved at beregne 12 ældre Maaneformorkelser (blandt 

 hvilke den ældste er 719 Aar f. Chr. observeret i Baby- 

 lon) og 8 Solformørkelser (blandt hvilke den ældste 189 

 Aar f. Chr. lindes antegnet hos Livius). Alle disse 20 

 Formorkelser vise uden Undtagelse, at den af Biirg an- 

 tagne Secularbevægelse er for stor. Middelet af de 10 

 ældste Maaneformorkelser giver Correctionen for Biirgs 



