Příspěvek ku posouzení původu ruly od hradu Husy. 7 



nikolem, jeví velmi silné rozdíly absorpce: pro chvění || ku (001) 

 jsou tmavohnědé, temné, pro chvění J_ ku (001) jsou slabě nažloutlé, 

 velmi světlé. Opticky zřetelně dvojosý, ale o malém úhlu os optických, 

 charakteru negativního. Obyčejně jest dosti homogenní, tu a tam 

 mívá jen černé okrouhlé skvrny, vzniklé patrně nahromaděním rudní 

 látky. Uzavírá ponejvíce zrnka černé rudy, zejména magnetitu, málokdy 

 jehličky rutilu, sagenitu podobného, zirkon neb i granát, někde však 

 — ale jen na zvláštních místech — uzavírá také sillimanit. Větráním 

 bledne, pak žloutne a zůstavuje jemné žlutavé mázdřičky, nebo se 

 mění na světlou slídu, často pak zelenavě přibarvenou, zřídka na 

 chlorit penninovitý. Někde — arciť spoře — při větrání jeho vylučují 

 se drobná červenavá zrnka titanitu nebo sagenitové pletivo jakožto 

 známky, že místem obsahuje i TiO. Mění-li se biotit také někde na 

 sillimanit, netroufám si ani tvrditi ani popírati. Zdálo by se, že děje 

 se tak někdy právě u biotitů sillimanit již uzavírajících, také některý 

 svazek sillimanitový mívá kalné zelené přibarvení, jakoby byl pozů- 

 statkem ze staré nějaké šupinky biotitové,*) ale důkazu jistotné pro- 

 měny nemohu podati. 



Živce, jsou-li dobře zachovány, bývají velmi čerstvého vzhledu, 

 větráním se ovšem zakalují. Rozkladem vzniká v nich mnoho dutinek 

 a živce mění se na známé šupinkovité aggregaty světlé slídy nebo 

 na kaolin. Často však vznikají z nich zřetelně i větší lupénky světlé 

 slídy, kterážto tudíž jest v rule naší aspoň částečně druhotného pů- 

 vodu. Čerstvé živce uzavírají mikroskopické kapičky čiré tekutiny, 

 částečně nepochybně vody, tu a tam lupének biotitu, zřídka větší 

 lupének světlé slídy, někdy však i drobné špinavé aggregaty 

 světlé slídy nebo kaolinovité hmoty neb i svazečky 

 s il lim ani tu, vše právě řečené někdy i se přimísenou čerstvou šu- 

 pinkou biotitu, a nalezneme uzavřeniny takové ve všech druzích živců. 

 Z úplně čerstvého vzhledu celého zrnka, prostého všech puklin, a ze 

 přimísení čistého biotitu jest patrno, že i tyto uzavřeniny jsou původ- 

 ními, ne snad vzniklé ze zrnka živce samého rozkladem, nebo snad do 

 něho později při větrání horniuy přistěhované. Ze však právě podobné 

 látky vznikají rozkladem živců : šupinko vitá světlá slída a kalný kaolin 

 jistotně, sillimanit pak velmi pravděpodobně, lze souditi, že jsou to 

 zbytky po starších drobtech živcových, že zde máme překry- 

 stalovanou kdysi velmi zvětralou horninu, asi takové povahy sou- 

 částek, jakou právě mají mnohé sedimenty. 



*) Srovn. pojednání Fkant. Slavíka : O rudonosné pyroxenické a biotitické 

 rule u Pohlede. Věstník tento z 1*. 1897, číslo XXXIV, str. 23. 



