2 III. Jindřich Lad. Barvíř: 



hornin takových — a tu stojíme zejména u nás před rolí v pravdě 

 skalnatou, již nutno teprve urovnávati. 



Tam, kde lze nalézti přechody do zřetelných sedimentů, jako 

 na některých místech v Rudohoří,*) nebo do jiných hornin, nebo kde 

 zbývají valounky,**) kde konstatujeme kontaktní zjevy (zejména po- 

 blíže žuly nebo dioritu), tam jest arci zkoumání usnadněno. Také 

 habitus krystalické horniny může dáti někdy dobrý pokyn, a myslím, 

 že při pilném studiu podaří se dokázati n. p. pro fyllity některé 

 z okolí Manětína, pro fyllitu podobné břidlice okolí Železného Brodu 

 a pro rudonosné svory Jáchymovské, že jsou to proměněné sedimen- 

 tární horniny, náležející ku typům některých břidlic středních Čech. 



Také však moderní výzkumy petrograficko-geologické o vzá- 

 jemnosti mnohých hornin eruptivních, o rozličném utváření vyvřelé 

 horniny ve hloubce a na povrchu a pod. pomohou platně luštiti ně- 

 které dosavadní záhady. Tak ve příčině otázek o původu hlavního 

 dílu granulitu jihočeského a jemu příbuzného moravského doufám, 

 že bude lze použiti k výkladu jednou i toho /jevu, že na četných 

 místech středních Cech porfyry bývají provázeny diabasy. Podobně 

 jest jak český tak i moravský granulit provázen pruhy amfibolitů, 

 pyroxenitů a peridotitů, a jest skoro pravdě podobno, že mnohé tyto 

 amfibolity, pyroxenity a peridotity jsou jen spodní formou diabasů 

 nebo příbuzných hornin : zároveň pak že hlavní díl hmoty granulitové 

 i s příslušnou částí rulovou jest horninou původně porfyru blízkou ■ — 

 ale petrograficky nelze závěru toho dosud dokázati. Výskyt granátu 

 by arci nevadil, ale výskyt cyanitu, pak způsob mnohých zjevů struk- 

 turních není dodnes náležitě pochopen aniž osvětlen.***) 



Budiž tuto podán malý příspěvek ku posouzení původu ruly od 

 hradu Husy a svoru od Eisensteinu v Jižních Čechách. 



*) Srovnej Geologii Českého Paidohoří od G. Laube, pur. vyd. z r. 1887 

 str. 81. a j. 



**) Tamtéž str. 55. 



***) Co se týče výskytu cyanitu, možná že podají výklad některé žuly, cyanit 

 obsahující (u Bečova v Čechách nedaleko Karl. Varů, u Jílového?, v Sasku, 

 v Tyrolsku); hlavním naleziskem cyanitu jsou ovšem krystalické břidlice a někdy 

 vyskytuje se také ve krystalickém vápenci (v Krkonoších, u Náměště nad Oslavou 

 na Moravě) nebo jako nerost kontaktní. — Velmi poučné vzorky starších porfyrů 

 a zelenokam ovitých hornin ke studiu proměn obsahují konglomeratové vrstevní 

 vložky ve Příbramských břidlicích. 



