70 V. Cenèk Zahálka: 



Závěrek. 



Uveďme nyní výsledky, jichž docílili jsme studiem pásma V. 

 v Poohří. 



Pásmo V. má podobné rozšíření v Poohří jako pásmo IV. Zá- 

 kladem jeho je pásmo IV., patrem pásmo VI. Složeno je hlavně 

 z měkkých slinu od Roudnice až do Postoloprt. Jen v nejspodnější 

 části Va, počínají se ze slinu vyvinovati vápencové lavice u Veltěže, 

 a dále k Lounům počínají býti tyto nejspodnější vrstvy písčitější, až 

 se u Malnic ve slinité pískovce promění. Zároveň stávají se v témž 

 směru vrstvy pásma V., zvláště nejspodnější V«, bohatší glaukonitem 

 a jehlicemi spongií. V nejspodnějších těchto vrstvách V«, jsou čistější 

 slinité neb vápencové průřezy po Fukoidech zvláště význačné. Četnými 

 dislokacemi je pásmo V. často v užší pruhy na povrchu zemském 

 rozděleno. 



Od Veltěže až k Postoloprtíun lze všude v nejnižší části 

 pásma V. vymeziti jmenované již souvrství V«. Je bohatší glaukonitem 

 a písčitější, vynikají z něho pevnější vápencové lavičky bohaté ska- 

 menělinami. Je to souvrství, které Fric nazval u Malnic: Malnické 

 vrstvy AveUanové. 



Reuss (1S4Â.) určoval naše pásmo V. jako PlänerkalJc, obyčejně 

 je měl za nejspodnější část svého Plánerkalku — Unterer Plänerhallc. 



Romin Ger (1847.) určoval naše pásmo V. jako Reuss; řadí je 

 ku svému Plantu. 



Gümbel (1868.) zařadil u Čenčic nejspodnější vrstvy pásma V. 

 ku svým Mallnitzer Schichten další vrstvy ku svým Rundorf er Schichten 

 a Priesener Schichten. V Lounech určil Gümbel vrstvy našeho pásma V. 

 shora dolů podobně: 



Priesener Schichten. 

 Hundorfer Schichten. 



Mittelglied zwischen den eigentlichen Rundorf er und Mallnitser Schichten. 



Mallnitzer Exogyrensandstein. 



Pásmo V. mezi Hasínem a Malnicemi počítá Gümbel rovněž 

 ku svým Hundorfer Schichten. 



Schlönbach (1868.) zařadil naše pásmo V. v Lounech ku své 



