O cukrových složkách konvolvulinu, solaninu a jiných glykosidû. 9 



polarisováno v saccharimetru polostínovém (Fricové) i odečteno -j- 1 5 5°; 

 z čehož při použití Rimbachova faktoru převodného a D — ~\- 32,07° 

 pro syrup vysušený při 105°. 



Nalezená otáčivost jest tedy mnohem menší, než-li by příslušela 

 samotné d-glukose (jejíž cc D =z -\- 52,6°), zároveň pak větší, nežli 

 rotace rhamnosy (jejíž a D =z -[- 8,3°) ; shoduje se však velice dobře 

 s otáčivostí směsi 1 molekuly bezvodé glukosy s 1 molekulou bezvodé 

 rhamnosy, jejíž přibližná otáčivost jest as « D — -(-31,7°. Birotace 

 při roztoku cukerném pozorována nebyla. 



Kvantitativní destilace s kyselinou solnou: 1,1476 g. syrupu pů- 

 vodního čili 1,0973 g. při 105° sušeného zdestilováno dle Chalmota 

 se 100 cm. 3 HCl atd. ; destilát, 400 cm. 3 obnášející, doplněn ve 1 j 2 litr, 

 načež ke srážení floroglucinem odděleny 2 podíly po 200 cm 3 . Na- 

 lezeno v prvém případě 21,18%, v druhém 20;84°/ methylfurolu 

 (na sušený syrup počítáno). Přepočte-li se nalezený methylfurol na 

 methylpentosu,*) shledá se, že syrup sušený obsahuje 52,7% bezvodé 

 methylpentosy a 47,3% cukru jiného. Rozbor tento opět se shoduje 

 dosti dobře se složením směsi 1 mol. rhamnosy -f- 1 mol. glukosy. 



Mater uvádí v citované již práci, že cukr konvolvulinu jest 

 schopen kvašení alkoholického. Provedl jsem kvašební pokus se svým 

 syrupem i mohl jsem totéž konstatovati. K roztoku 3,7932 sušeného 

 syrupu ve 150 cm. 3 H 2 0, přičiněno 1,5 g čerstvých, vodou propraných 

 a na talíři pórovitém odsátých pivovarských kvasnic. Jako živný roztok 

 přidáno odvaru 20 g týchž kvasnic. Teplota udržována as 50 hodin 

 při 34°. Na to srovnána redukce sfiltrovaného roztoku vykvašeného 

 s redukcí původního syrupu a zjištěn ve vy kvašené tekutině značný 

 úbytek mohutnosti redukční. Pokusy provedeny roztokem Allihnovým 

 dle předpisu téhož autora, Cu.,0 pak vážen jakožto CuO (ínethoda 

 Pragerova). 100 dílů syrupu původního (sušiny) poskytlo 178,3 d. 

 CuO, kdežto stejné množství zkvašeno dalo pak pouze 113 d. CuO. 

 Výsledky tyto poukazují na to, že vedle kvašení schopného cukru 

 musí tu být přítomen i jiný, kvašení neschopný cukr, a takými jsou 

 právě všechny methylpentosy. 



Osazony. 2,5 g. syrupu cukerného rozpuštěno v 50 cm 3 H 2 

 a povařeno 1% hodiny s 5 g čerstvě připraveného chlorhydratu 



*) Dosud stanovil jsem faktory převodně pouze u rhamnosy, lze však 

 beze velké chyby užíti čísel těch i k přepočítávání na methylpentosy vůbec, soudíc 

 dle podobných mezi sebou výtěžků furolu při destilaci s HCl pentos nemethylo- 

 vaných. 



Tř. mathematicko-přírodovědecká. 1898. 2 



