XIII. 



O silurském útvaru ve východních Čechách. 



Napsal Dr. Jaroslav J. Jahn ve Vídni. 

 (Předloženo dne 1. dubna 1898.) 



V Železných Horách 1 ) nacházejí se vrstvy, jež se pokládají již 

 od časů prof. A. E. Reussa za palaeozoické. Vrstvy tyto vytvořují zde 

 v obvodu prahor dva větší, souvislé ostrovy a několik menších 

 ostrůvků. 



Jeden z řečených těchto hlavních obvodů palaeozoických leží 

 v severozápadní části Železných Hor. Počínaje na severním kraji 

 Nasevršského žulového massivu, prostírá se směrem severozápadním 

 k Labskému Týnci, kdež zapadá se svým prahorním podkladem pod 

 mladší usazeniny roviny polabské. 



Druhý hlavní ostrov palaeozoických usazenin zaujímá podlouhlý, 

 téměř elliptický obvod mezi jihovýchodním krajem řečeného žulového 

 massivu a severozápadním krajem velikého okrsku rulového, v jehož 

 středu leží Svratka. 



Rozloha těchto palaeozoických usazenin Železných Hor i dotče- 

 ných menších ostrůvků znázorněna jest přehledně na VI. sekci geo- 

 logické mappy Čech od prof. J. Krejčího, 2 ) k níž poukazuji. 



Tyto nyní v několik ostrovů oddělené palaeozoické usazeniny 

 souvisely zajisté v dřívějších geologických dobách, představujíce jed- 

 notnou pokrývku na prahorním podkladu. Teprv vyvřením Nasevrš- 

 ských a Prosečských i j. menších spoust žulových, jakož i rušivým 

 působením (abrasí) později nastoupivších transgressí (v době permo- 



*) Železnými Horami zovu souhlasně s prof. Krejčím přibližné 65 kilom. 

 dlouhý borský průb, zdvihající se mezi Labským Týncem a Vojnovým Městcem, kdež 

 přechází v českomoravskou vysočinu. 



2 ) Archiv pro přírodovědecký výzkum Cech. VII. sv., č. 6. Praha 1891. 



Tř. mathematicko-přírodovědecká. 1898. 1 



