O silurském útvaru ve východních Čechách. 9 



Ve svrchních vrstvách (e 2 — viz níže) doznal i tento vápenec 

 značné změny, byv překrystallován a proměněn v stejnoměrně jako 

 cukr zrnitou, šedou horninu. Než i při tom zůstala zachována zře- 

 telná vrstevnatost jeho, jak možno na př. v lomech Prachovických 

 dobře pozorovati. 



Ještě mnohem větší změny doznal vápenec svrchní, světlý, stáří 

 stupně F (/o). Svědčí o tom již sloh jeho, výše uvedený. Než i hor- 

 nina sama nejeví se nám v původní své tvářnosti : vápenec tento jest 

 v pozdějších dobách překrystallovaný, většinou zrnitě na způsob cukru 

 krystallický, místy jemně zrnitý, většinou úplně bílý, místy šedě skvr- 

 nitý, pruhovaný, obláčkovaný až v celých kusech šedý. Plochy jeho 

 pokryty jsou rezavým povlakem okru. Místy objevují se ve vápenci 

 tomto tenké vložky neb hranaté kusy horniny podobné šedému fyllitu, 

 vzezření sericitického. Jsou to nejspíše vplavené trosky rozrušených 

 starých břidlic. 



Zkamenělin nenašel jsem v tomto bílém vápenci žádných, až na 

 uvedené již nezřetelné zbytky korálů. Na plochách vápence tohoto, vy- 

 leštěných k účelům kamenickým, pozoroval jsem často průřezy stonků 

 lilijicových, malé, kruhovité, se střední, úzkou rourou zažívací. 



Na puklinách a v dutinách Podolského vápence světlého vysky- 

 tují se zhusta krápníkovité útvary i krystally kalcitu. Tauiéjší lid 

 uschovává je pečlivě, nazývaje je „zkamenělinami", i vážil jsem několi- 

 kráte dalekou cestu za „zkamenělinami" z Podolského vápence, o nichž 

 mi vyprávěno bylo, abych se vždy na konec přesvědčil ku svému 

 sklamání, že jsou míněny takovéto krápníkovité výtvory. 



Povrch návrší mezi Podolem a Prachovicemi, tvořeného těmito 

 světlými vápenci, připomíná velice vzezřením svým — půdou i vege- 

 tací — povrch známých vrchů Zlatý kůň a Kobyla u Koněprus ve 

 středočeském siluru, vytvořených bílými vápenci pásma f 2 . Zvláště 

 význačnou jest v té příčině červenohnědá až cihlově červená hlína 

 (terra rossa), jež vápence tyto pokrývá, místy v dosti mocných vrst- 

 vách (na př. u Prachovic). 



Ve tmavých a černých vápencích i v břidlách v podkladu vá- 

 penců bílých našel jsem již r. 1891 a letos opět přehojné zbytky 

 lilijic a orthocery. Tyto popsal jsem již ve své práci z r. 1892 (viz 

 str. 5. přítomné práce) a nemám, co bych nového přičinil. 



Pokud se lilijic ve vápencích a břidlách těchto týče, podotýkám 

 předem, že jsem nenašel dosud ani jediného kalichu, ba ani destiček, 

 kalichy lilijic tvořících. Zbytky lilijic ve vrstvách, o něž jde, šestá- 



