O silurském útvaru ve východních Čechách. H 



Délka úlomku 



Průměr jednoho 



Průměr zažívací 



Výška jed- 



stopky : 



článku: 



roury : 



noho článku 



13 



6") 



1 (kruhovitá) 



0-5 



. 



5-6-5") 



3 (5-laločná) 



• 



. 



10—7 



nezachována 



. 



. 



8—6 



n 



• 



10 



6 



r> 



1-5 



45 



6 



n 



. 



. 



5—4 



3 (5-laločná) 



. 



. 



4-2 



2-5 ( „ ) 



. 



. 



3-5 



1 (kruhovitá) 



. 





2-5 



1 ( » ) 





9 



8 



nezachována 



1 



20 



4-5 



» 



. 



. 



2-5—1-5 



1 (5-laločuá) 





. 



3-5 



2'5 (kruhovitá) 





8 



7 



4 (5-paprsková) 





55 



4 



1-5 ( „ ) 



. 



. 



8-5-5 



7*5—4 (elliptická) 



. 



Z článků ramen, jež jsem v řečených horninách našel, jsou 

 pouze dva zřetelně zachovány. Jeden z nich jest podoby podkovovité, 

 s hlubokou ainbulacrální rýhou a má 3 - 5 mm v průměru. Druhý je 

 podoby půlměsícové, s mělkou ambulacrální rýhou a má 2 mm v prů- 

 měru. 



Všecky tuto popsané zbytky lilijic z vápencův a břidel, tvořících 

 podklad bílých vápenců Podolských, shodují se úplně s obdobnými 

 zbytky lilijic z pásem e lß a e„ ve středočeském siluru. Náležejí-li tu 

 i tam týmž druhům, nelze ovšem rozhodnouti, pročež neopatřuji zbytky 

 Podolských lilijic zatím žádnými jmény, dokud se tu nenaleznou urči- 

 telné kalichy. Zpracoval jsem lilijice středočeského siluru jako pokra- 

 čování známého díla BARRANDE-ova. V práci své, v tisku se nalézající, 

 odůvodňuji obšírně, proč nelze druhově ani rodově určiti takovéto 

 ojediněle se vyskytující části kostry lilijic (stopky a ramena, články 

 jich atd.). Z důvodů tamže uvedených jest rovněž nepřípustno tako- 

 véto ojedinělé zbytky lilijic ze Železných Hor ztotožňovati s obdob- 

 nými zbytky týchž tvarů a téhož vzezření ze siluru středočeského. 



22 ) Při článcích průřezu kruhovitého uvádím délku průměru, při článcích 

 průřezu elliptického délku obou os. 



