O silurském útvaru ve východních Cechách. 23 



d 5 : Pásmo toto sestává ve středočeském siluru z měkkých, drobi- 

 vých, světle zeleuavě- i žlutavě-šedých, tenkolupenných břidlic (břid- 

 lice Kralodvorské) a šedých křemenců (Kosovské křemence). Nemohu 

 podnes říci, je-li toto pásmo zastoupeno v Železných Horách. Některé 

 křemence, nalezené mnou v Semtínské breccii, připomínají značně 

 křemence Kosovské ve středočeském siluru. Katzer praví: „Tmavé 

 břidlice s křemencovými vložkami mohly by vesměs patřiti k stupni ťž 5 , 

 proč by svědčilo jednak jejich vzezření, jpdnak jejich obsah pyritu, 

 zvláště však okolnost, že křemencové horniny leží častěji v břidlách 

 než na nich. 42 )" 



Svrchní silur. 



Stupeň E — e lo : Jak výše pravím, považuji za pravděpodobné, že 

 černé, slídnaté, tenkolupenné břidlice hlinité v bezprostředním pod- 

 kladu Podolského pásma vápencového přináležejí k tomuto pásmu, 

 tvořenému ve středočeském siluru z hlinitých břidlic graptolithových 

 týchž vlastností. Břidlice zmíněné, na vrstevných plochách jemně, 

 rovnoběžně zvlněné, vyskytují se i v Semtínské breccii. 



e-. Cerné, drobivé břidlice hlinité, prostoupené tuhou či anthra- 

 eitem. obsahující zbytky lilijic, s vložkami sploštělých koulí a desek 

 černého, silně tuhovitého vápence s četnými zbytky lilijic, s Orthoceras 

 sp. ind. a Lobolithus Michelini Barr. Ve vápencovém pásmu Podol- 

 ském. Horniny tyto (i vzájemné uložení jich) shodují se s přechod- 

 ními vrstvami mezi pásmy e x a e 2 ve středočeském siluru. 



e. 2 Tmavošedé vápence v podkladu vápenců světlých a bílých, 

 jako mocné pásmo otevřeny v lomech Prachovických v Železných 

 Horách. Vápence tyto jsou metamorfosovány, zkamenělin jsem v nich 

 nenašel, i nelze jich přímo srovnati s vápenci pásma e. 2 ve středoče- 

 ském siluru. Uložení jich nad pásmem e 3 a pod mocným pásmem 

 světlých a bílých vápenců Podolských vylučuje však pochybnost o stáří 

 jejich. 



Hercyn. 43 ) 



Stupeň F—f 2 : Světle šedé (pruhované, obláčkované) až bílé, 

 krystaliické vápence se zbytky lilijic, ramenonožců a nezřetelných ko- 



42 ) ,. Geologie von Böhmen" str. 1004. 



43 ) Ve vysvětlivkách barev na VI. sekci geologické mappy Cech (Archiv pro 

 přírodověd, výzkum Čech, díl VII., č. (>., Praha 1891) uvádí Krejčí z východních 

 Čech také stupeň B. Toto H vztahuje se na výběžek hornin, jimž Krejčí toto 

 stáří přisuzoval, na pravém spodním kraji sekce řečené, a leží jihových. od Lan- 



