24 XIII. Jaroslav J. Jahn: 



rálů, vápence Podolské. Slídnatý porfýr (minette), prostupující vápence 

 tyto u Podola, vyskytuje se i v Semtínské breccii i v čediči Kuně- 

 tické Hory. 



Z předeslaného přehledu a srovnání vysvítá zřejmá shoda ve fa- 

 ciálním vyvinutí usazenin silurských ve východních i středních Cechách, 

 a sice v příčině petrografické i palaeontologické. 



Shoda tato dokazuje, že oba. tyto obvody silurské, zjevující se 

 dnes v reliéfu země odděleně a zdánlivě samostatně, jsou usazeninami 

 jediného moře a zbytky bývalých, mnohem rozsáhlejších silurských 

 uloženin, jež pozdějšími transgresserai z části abradovány byly. Mí- 

 nění toto zastával již Krejčí, hlavně však Suess. 



Popatříme-li na geologickou mappu Cech, stane se nám zcela 

 pochopitelnou tato bývalá souvislost obou českých obvodů silurských : 

 středočeské silurské vrstvy směřují na severovýchod, obdobné vrstvy 

 v Železných Horách proti tomu na severozápad. Středočeský silur za- 

 padá na severovýchodním konci svém pod křídový útvar polabský, 

 tolikéž i Železné Hory na severozápadním výběžku svém mizí pod 

 pokrývkou polabského útvaru křídového a spočívajících na něm ulo- 

 ženin čtvrtohorních. 



Krejčí vyslovil domněnku, 44 ) že palaeozoické vrstvy Železných 

 Hor pokračují i severozápadně od Labské Týnice pod přikrývkou po- 

 labského útvaru křídového a českobrodského permu směrem k siluru 

 středočeskému, ano že dále na severozápad, ovšem v hloubce, ještě 

 dnes se středočeským silurem souvisí. Suess poukázal k tomu, že 

 zřejmé slabé zakřivení severovýchodního výběžku středočeského siluru 

 na východ, směrem k Železným Horám, tuto domněnku potvrzuje. 



Ve svých pracích o siluru ve východních Cechách, jakož i o Sem- 

 tínské breccii vyslovil jsem se, že vyskytování se kambrických, spodno- 

 silurských a hercynských hornin v Semtínské breccii, jakož i v čediči 

 Kunětické Hory potvrzuje názor Krejčího a Stjessa, že palaeozoické 

 vrstvy Železných Hor pokračují i v hloubce pod přikrývkou křídového 

 útvaru, a sice nejen na sever, ale i dále na severozápad, směrem 

 ke středočeskému siluru. 



Nálezem zkamenělin, význačných pro pásmo d 3 , 4 , ve valounech 

 typické Vinické a Zahořanské břidly a droby v Semtínské breccii, 

 podán byl prvý palaeontologický doklad (ovšem na druhotném stano- 



škrouna. Dle zprávy vrchního báňsk. rady Dr. E. Tietzeho, jenž krajinu tuto před 

 4 lety prozkoumal a mappoval, nemají tyto horniny s českým silurem nic či- 

 niti, jsouf to t. zv. bfidličnat.é rzdy (Tess-Gneiss) dle pojmenování prof. Beckeho. 

 44 ) «Vysvětlivky ku geolog, mappě Železných Hor" str. 43, 55. 



