2 XVIII. Jos. Rybka: 



rem orgánů kopulačních. Tím ovšem přivoděno i mylné vykládání 

 samčích orgánů. Eisen, přidržuje se tohoto mínění, popisoval a kreslil 

 kolem kopulačního orgánu zvláštní blány, které měly zastupovati 

 funkci oviduktů. Tak specielně u rodu Limnodrila mluví o „oviduct 

 single" a „oviduct double", ba dokončen specie, kterou nazval Campto- 

 drilus spiralis, uvádí, že jest „the interior one (oviduct) chitinous." 

 Co tímto zchitinisovaným oviduktem mínil, těžko rozhodnouti; že by 

 mínil tím chitinovou trubici penisovou jest nepřípustno, nebot tuto on 

 zcela zřejmě uznává a vykládá mluvě zase o „penis sheath." Mimo 

 to tato jest chitinová u všech druhů, tedy nemohl by to vytýkati jako 

 znak specielní, Proti takovémuto výkladu ovšem a priori musilo se 

 ujati pochybování, ježto z fylogenetického stanoviska nebylo by lze 

 takové uspořádání si vysvětliti. Prof. Vejdovský, který zprvu, nemoha 

 konstatovati, kudy vajíčka z těla odcházejí, přidal se k mínění svrchu 

 uvedenému, na základě pozorování anatomických i vývojezpytných 

 u našich zástupců Tubificidů prováděných, vyslovil se proti možnosti 

 podobného výkladu a podal naproti tomu jedině správné vysvětlení 

 domnělých oviduktů kol penisu. Otázka vejcovodů zůstala však nezod- 

 pověděna, až teprve Štolo ve své „Monografii čes. Tubif." podává 

 obrazy a popisy vejcovodů, které podařilo se mu u všech našich Tubi- 

 ficidů konstatovati. 



Proto i já snažil jsem se vystihnouti poměry pohlavních orgánů 

 u této americké formy, příbuzné speciím Eisenovým, které hlavně za- 

 vdaly příčinu k oněm. zmatkům. Výsledky studia toho, jak ovšem dalo 

 se předpokládati, úplně potvrzují výklady prof. Vejdovského. Abych, 

 opakuje známé, zkrátka podal všeobecný znak pyjového apparátu 

 Limnodrilů, tedy připomenu toto: nejvýznačnější částí pyje Limno- 

 drilů jest dokonale chitinová trubice, dosahující často značné délky, 

 buď přímá neb i různě zahnutá. Trubice tato jest produktem vchlí- 

 pení integumentálnlho, vlastní pochvy pyjové, která, vchlipujíc se zpět, 

 stává se matečnou vrstvou pro tuto chitinovou trubici. Vchlípení in- 

 tegumentální tvoří na počátku Svém mohutný nádor t. zv. ductus eia- 

 culatorius. Ku pochvě pyjové přikládá se a s ní srůstá zúžený konec 

 atria. Pochvu pyjovou obaluje konečně mohutná vrstva svalová. Ta- 

 kové jsou asi všeobecné znaky pyjového apparátu u Limnodrilů vůbec 

 a stejné shledal jsem i u tohoto amerického druhu. 



I tu máme jako přední část se zevnějškem kommunikující t. zv. 

 ductus eiaculatorius (obr. 4 de). Označení toto nezdá se mi býti aspoň 

 pro rod Limnodrila případným. Část tato není totiž nijak zvlášť sval- 

 natá, nýbrž je to jen zcela normální vchlípení všech vrstev integu- 



