6 XVIII. Jos. Rybka: 



Jak z prvých znaků v diagnose podaných patrno, blíží se forma 

 tato druhu Limn. Hoffmeisteri, od něhož však snadno může býti roz- 

 poznána poměrnou délkou penisu, jakož i charakteristickým a kon- 

 stantním zakřivením uprostřed, kdežto pochva Limn. Hoffmeisteri jest 

 zcela přímá a pouze na konci rozšířena a poněkud zahnuta. Ostatně 

 během pojednání poukáži i na jiné rozdíly mezi oběma těmito druhy. 



Velikost pohlavně dospělého červa značně se mění od 4 — 6 cm 

 až i 7 cm. (Obr. 1.) Pohlavní segmenty již při makroskopickém ohle- 

 dání nápadný jsou svým zduřením. Integument tvoří hypodermis z níz- 

 kých buněk kubických, pokrytá slabou kutikulou, pak nepatrná vrstva 

 svalů okružních a mohutnější již vrstva svalů podélných. V hypoder- 

 mis ve velkém poctu rozšířeny jsou jednobuněčné žlázy. (Obr. 4 hz.) 

 Tvar jejich je tvar normální buňky hypoclermální, vyznačují se pouze 

 hyalinním obsahem a jádrem v nepatrném zbytku plasmy na basi za- 

 tlačeným. V laloku čelním jest hypodermis složena z vysokých buněk 

 kubických a jest hojně innervována, což poukazuje na zvýšenou schop- 

 nost čivnou oné části. Specifické orgány smyslové, ba ani t. z v. smy- 

 slové brvy nemohl jsem pro nedosti dobrou konservaci v té příčině 

 konstatovati. 



Poměry váčků štětinných jsou stejné jako u jiných Tubificidň. 

 Ve váčku bývá pravidelně 6 štětin, ač někdy 5 neb i 7. Štětina 

 (obr. 3.) jest tvaru oproti štětinám jiných Tubificidů štíhlého, mírně 

 v zadní třetině prohnutá a ponenáhlu se zužující. Asi v přední tře- 

 tině slabým zduřením naznačen jest nodulus, nikoliv však zaoblený, 

 nýbrž uprostřed v ostrou hranu pod tupým úhlem vybíhající. Hoření 

 konec rozeklán jest ve dva zoubky mírně zahnuté, spodní silnější a 

 kratší, hoření delší a útlejší. Štětiny všechny, jak dorsální, tak ven- 

 trální, jak z přední, tak i ze zadní části těla, jsou téže podoby, roz- 

 dílu nějakého nemohl jsem znamenati. Stejně ovšem ani modifikova- 

 ných štětin pohlavních jsem nenalezl. 



Ústa, v podobě příčné štěrbiny, nalézají se na břišní straně, na 

 basi laloku čelního. Od nich celým prvým segmentem táhne se du- 

 tina ústní v podobě prosté trubice, jedině před hltanem poněkud ku- 

 lovitě rozšířené. Ježto tato část povstala vchlípením epiblastu, opa- 

 kují se na ní v normální velikosti vrstvy integumentální, ba i jemná 

 kutikulární blanka sáhá až skorém ku faryngu. Brv vířivých tato část 

 ovšem postrádá. 



Za dutinou ústní následuje hltan, část to k vychlipování zaří- 

 zená. Tento zaujímá segment druhý a třetí, a skytá podobu nádoru 

 od předu do zadu na mohutnosti přibírajícího, tvaru as kůželovitého. 



