Morfologie a systém rodu Limnodrilus Clap. 7 



Epithel jeho skládá se z vysokých buněk cylindrických s jádrem ellip- 

 tickýin uprostřed uloženým. Každá buňka vybíhá v několik brv zdélky 

 skorém čtvrtiny buňky tak, že soubor těchto buněk představuje mo- 

 hutný aparát vířivý. Štolc (8) uvádí, že epithel faryngu rozlišen jest 

 dle stěny hoření a dolení, ježto dolení strana tvořena jest prý nor- 

 málním kubickým epithelem, hoření pak sestává z protažených buněk 

 cylindrických. Takové poměry u tohoto druhu nejsou, o čemž lze se 

 nejlépe přesvědčiti na příčných řezech faryngem vedených. Na nich 

 rovněž jeví se zřetelně rozlišena strana břišní a hřbetní, obě však 

 skládají se z epithelu úplně stejného. Pouze na bocích, kde obě strany 

 jmenované se stýkají, přechází epithel ve tvar epithelu kubického. 

 Na epithel následuje zvláště na hřbetní straně značná vrstva svalová, 

 v níž lze pozorovati nejen vlákua podélná a okružná, ale i četná, na 

 vzájem se křižující vlákna šikmá. Tato poslední vybíhají pak ze stěny 

 pharyngu ku stěně tělní, tvoříce tak složitou soustavu svalů k vychli- 

 pování a zatahování faryngu — protractorů a retractorů. Z těchto 

 posledních mohutností svou jsou nápaduy dva svaly, upevňující se na 

 zadním konci faryngu, symmetricky uložené dle podélné osy jeho. 

 Tyto táhnou se šikmým směrem ku hřbetní straně tělní, na níž se 

 u dissepimentu mezi 4/5 segmentem inserují. 



Hltan přechází na zad v jícen. Tento počíná tedy v segmentu 

 čtvrtém, však kde končí, těžko rozhodnouti. Zevní podoba nepodává 

 nám spolehlivého kriteria, ježto ponenáhlu přibývá mu směrem do 

 zadu na mohutnosti a naproti tomu ta část, která již patrně náleží 

 střevnímu žaludku, totiž část probíhající pohlavními segmenty, je 

 značně súžená, ježto musilo býti získáno místo pro voluminosní or- 

 gány pohlavní. Ani histologická skladba nestanoví určitou hranici mezi 

 oesophagem a střevním žaludkem. Epithel obou částí skládá se z vy- 

 sokých buněk vířivých, dole stopkatě zúžených. Rovněž pozoroval jsem 

 v epithelu buňky, jaké kreslí prof. Vejdovský u Lumbricula ; na řezech 

 totiž buňky jsou na vnitřním okraji vroubkované. (Obr. 7, 8 ep.) 

 Střevní žaludek sám jest značně naduřelý a vyplňuje větší část seg- 

 mentů, jimiž se táhne. Byl-li Oesophagus málo odlišen od střevního 

 žaludku, tím méně odlišen jest konečník, jemuž odpovídá patrně jen 

 nepatrná část v posledním segmentu. Rit nalézá se na posledním seg- 

 mentu a jest poněkud na hřbetní stranu posunuta. Na epithel všech 

 těchto částí následuje dvojitá slabá vrstva svalová a na ní pak střevní 

 sít cévní. Tato velmi nápadně vyniká vývojem svým na oesofagu. 

 První segment oesofageální odlišen jest od ostatních, neboť Oesophagus 

 postrádá tam sítě střevní, tudíž i cévy supraintestiuáluí a žláz chlora- 



