Morfologie a systém rodu Limnodrilus Clap. 15 



Zbytek plasmy s jádrem zatlačen bývá až ku basi a bývá tak nepa- 

 trný, že často ani na barvených preparátech nelze ho vystihnouti; 

 nejspíše ještě při používání parakarmínu mohl jsem se o přítomnosti 

 jeho přesvědčiti. Ostatní Část velice zduřelých buněk naplněna jest 

 hmotou jemně zrnitou, jíž proplétají se a různě se spojují, slabě bar- 

 vící se větévky, patrně zbytky plasmy uprostřed hmoty žlaznaté 

 (obr. 4 zš). Vířivý apparat v době dokonalého vývoje žláz těchto 

 atriu úplně schází. Za to mohutně vyvinuta jest vrstva svalová a zase 

 jsou to svaly okružní, jež vývojem nápadně vynikají. Patrně vylou- 

 čený sekret i se spermaty posunován jest ku předu periodickými kon- 

 trakcemi svalů těchto, od zadu ku předu postupujícími. 



Do atria ústí přídatná žláza (obr. 4 pr), o jejímž složení chci 

 několik poznámek učiniti, ježto skladbu její u Limnodrila a příbuzných 

 rodů nikde nenalézám blíže vysvětlenu. U obou mnou pozorovaných 

 druhů jest to ohromná žláza, měnivého jinak tvaru až na to, že vždy 

 sestává z několika laloků, obyčejně skorém prstovitých. Žláza tato 

 není obdána žádným obalem peritoneálním, nýbrž tento přestává 

 u Limn. Dugèsi již při ústí této žlázy. Tento nápadný zjev snadno 

 mohl by svésti k výkladu, že žláza tato je původu peritoneal ního, že 

 tedy odpovídá žlázám atria u Stylaric, Rhynclielmis a j., kdyby práce 

 prof. Vejdovského nebyly na jisto stavily její epitheliální původ. 

 U Tubifexa tento původ patrný jest již ze všech vyobrazení, která 

 podána. Jednotlivé buňky prodlužují se jen a ztenčenou částí souvisí 

 se svým původním místem, stejně asi jako obrovské jednobuněčné 

 žlázy hypodermální u Lumbricidů. Méně jasná jest však skladba 

 těchto žláz u těchto dvou a patrně i jiných druhů Limnodrila. Zde 

 totiž uspořádány jsou buňky v lalocích prstnatých tak, že uprostřed 

 nechávají jakýsi kanál, jenž na preparátech zůstává nezbarven. Jest 

 to tedy tvar, jenž by mohl snadno sváděti k náhledu, že jest tu ja- 

 kýsi přechodní tvar ku pravým žlázám mnohobuněčným; tímto zjevem 

 dal se asi svésti Nasse, když praví ve své práci (7j: „Jedes Läppchen 

 hat ein feines Lumen." Na příznivějších preparátech lze však pozo- 

 rovati v těchto domnělých luminech probíhati jakoby jemné fibrily, 

 o nichž jsem posiez nabyl toho přesvědčení, že jsou to jemné vý- 

 vodné kanálky každé jednotlivé žlázy. Jest tedy lepivá žláza i v tomto 

 stadiu vývoje u Tubificidů jen souborem jednobuněčných žláz. Patrně 

 vývoj děje se tak, že buňka epithelu atria prodlužuje se značně, 

 pronikajíc vrstvou svalovou i peritoneální a modifikuje se tím způ- 

 sobem, že distální konec zůstává ve tvaru žlaznaté buňky (obr. 13 bk) 

 s velkým okrouhlým jádrem, proximální pak část mění se v jemný 



