4 XIX. Em. Rádi : 



H. Grenacher (79) podal ve své obsáhlé studii o očích členovců 

 popis zauzlin očních u Mysis; z popisu jeho pak jde na jevo, že 

 první oční zauzlina Mysis neliší se v hlavních rysech od zauzlin de- 

 kapodů. Také ostatní zauzliny oční, při nichž se Grenacher méně 

 histologickými poměry zabýval, souhlasí aspoň počtem s poměry korýáů 

 desítinohých. 



Nejpodrobněji prostudoval oční zauzliny a mozek členovců vůbec 

 H. Viallanes. Jeho studie o nervových centrech a smyslových or- 

 gánech členovců (82, 84, 85 a , 85b, 87 a , 87b, 91, 92) jsou práce nej- 

 svědomitější, s níž musí počítati každý, kdo po něm v tomto oboru 

 dále chce pokročiti, a jest jen na úkor resultátů studií Parkerových 

 (95j a Bethe-ových (97) že Viallana prvý málo, druhý nic ne- 

 respektoval. Bohužel, nebylo Viallanovi dopřáno učiniti důsledky 

 z velkého materiálu morfologického, jaký nashromáždil, a jest tudíž 

 těžko, když se Viallanes nedopracoval celkové théorie ani histologi- 

 cké ani fysiologické, o práci jeho referovati : podrobné jeho údaje se 

 v několik slov shrnouti nedají. O čtvrté zauzlině sdílí Viallanes 

 náhled Bellonci-ho, že tato a ne lobus čichový Decapodů jsou analogní 

 kalichům hmyzím. 



R Köhler studoval mozek Gammara a Mysis (87a, 876) a shledal, 

 že není podstatného rozdílu mezi stavbou mozku Amphipodû a Schizo- 

 podů a těch korýšů, kteří dříve zkoumáni byli. 



G. H. Parken (95) barvil oční zauzliny raka methodou Ehrli- 

 chovou a Golgiho a užil na srovnání method starších; podal schéma 

 průběhu nervových elementů v očních zauzlinách ukázav, že každá 

 zauzlina představuje přechod neuronů jedněch v druhé. Vyslovil 

 domněnku o tom, jak vzniká křížení vláken nervových mezi očními 

 zauzlinami členovců: navazuje na názor Clausuv, že totiž příčinou 

 křížení nervových vláken jest mechanický tlak při jejich vzrůstu, 

 soudí Parker, že u mladých raků tohoto křížení není, a nervy že 

 jdou přímo od první zauzliny k druhé a přímo do mozku; v dalším 

 vývoji raka roste ale první Zauzlina dovnitř (směrem k medianně 

 těla) druhá na venek, třetí zase dovnitř a čtvrtá na venek, čímž se 

 stane, že nové elementy přirůstající v první zauzlině na př. v právo 

 musí se spojiti s novými elementy přirůstajícími v levo na druhé za- 

 uzlině a ty zase s pravými elementy třetí řady atd. 



A. Bethe (97 a, b, c) studoval hlavně methylenovou modří a jinými 

 moderními methodami centrální nervovou soustavu kraba Carduus 

 maenas za účely nejvíce fysiologickými. Shledal, že nervus opticus 

 tohoto kraba obsahuje ne méně než 23 typicky různé elementy nervové 



