22 XIX. Em. Rádi: 



Buňky nervové k vláknům retinu a epioptikum spojujícím ná- 

 ležející jsou vesměs malé buňky s minimálním množstvím plasmy 

 a unipolarní. Jsou nahromaděny v několika skupinách na vnitřní straně 

 stopky oční mezi epioptikem a retinou a tedy jen po jedné straně 

 těchto ganglií. Věc ta jest důležitá; bylo by přece nejpřirozenější, 

 aby spojení mezi retinou a epioptikem dalo se tím způsobem, že 

 uprostřed mezi oběma by ležely gangl. buňky, které by vysýlaly jeden 

 výběžek k retině, druhý k epioptiku po způsobe bipolar v retině obra- 

 tlovců ; my zde ale vidíme, že gangliové buňky jsou posunuty všechny 

 na stranu, aby křížení vláken mohlo nerušené probíhati; zkrátka 

 chiasma mezi retinou a epioptikem (totéž platí o křížení mezi epi- 

 optikem a optikem) vztahuje se na vlákna, ne ale na buňky. Vidím 

 v tom jeden důvod pro domněnku, jakou v závěru uvedu, že ne buňka 

 ale sítivo jest hlavní činitel nervový. 



Pokud dovedu z praeparatů Golgiho methodou připravených 

 souditi, a jak také Parker shledal, jest toto chiasma velmi pravidelné, 

 a sice probíhají vlákna tak, že čím dále na právo vychází vlákno 

 z retiny, tím dále vniká na levo do epioptika a naopak; i mohli 

 bychom si toto křížení znázorniti nitkami, které bychom tak přes 

 sebe položili, že by hvězdu tvořily; ovšem ale vskutku nekříží se 

 vlákna v jednom bodě, nýbrž v celé rovině. 



b) Rovněž křižmo jest spojeno epioptikum s optikem. Nervová 

 vlákna, vycházejíce z různých vrstev epioptika z pravé jeho strany, 

 vnikají clo levé strany optika a naopak ; ale toto chiasma nemá už té 

 pravidelnosti jako první ; vidím na Golgiho methodou obarvených 

 praeparatech často vlákno, které vybíhá z pravé strany epioptika, 

 probíhá šikmým směrem mezi epioptikem a optikem, uprostřed cesty 

 se ale obrací a vniká třeba doprostřed optika. Tím se vysvětluje, 

 že na praeparatech obyčejnými methodami obarvených toto chiasma 

 jako zhuštěné a zkroucené vyhází. 



O významu tohoto křížení dosud nic určitého pověděti neumím ; 

 povšimnutí ho dno jest ale toto : předně nejde většina neuritů v gangliích 

 optických, Golgiho methodou obarvených, přímo, nýbrž silně se na 

 svém průběhu vlnitě prohýbají, zvláště na své horizontální cestě mezi 

 vrstvami palissad v epioptiku; za druhé jde většina vláken nervových 

 z retiny do epioptika vniknuvši do tohoto daleko směrem horizon- 

 tálním, než v dendrit zakončí; za třetí tím, že vlákno nervové běží 

 z pravé strany na levou, tedy šikmo místo přímo, koná rovněž dráhu 

 co nejdelší, — i dovolují tyto okolnosti ptáti se, nemají-li všechny 

 tři stejný důvod, ten totiž, že na tom záleží, aby spojení mezi retinou 



