O některých elementech v očních zanzlináfih Decapodů. 29 



čátku, jak spornou otázkou jest sítivo nervové a kolik myšlenek o stavbě 

 jeho bylo vysloveno. Tam jsem také uvedl důvody, pro které považuji 

 názor, jaký hájí Vejdovský, za správný ; pokusím se nyní své nálezy 

 s názorem tímto přivésti v soulad. Vyjděme od hypothetického základu 

 ganglia v embryu; obraz jeho byl by samé buňky s jádry a zřetelnou 

 cytoplasmou (Obr. 4a v textu). Při dalším rozlišení splyne cytoplasma 

 centrálních buněk a tvoří se retikulum základní, v kterémž se jádra 

 zveličí a představují palissady (Obr. 4b v textu). Jde-li zrůznění ještě 

 dále, jádra ještě více vzrostou a splynou, a tu nastává poměr „Punkt- 

 substanze" Leydigovy, jak se jeví v centrální soustavě nervové. Peri- 

 ferické buňky ganglia diferencují se v gangliové. 



V hotovém sítivu optických a mozkových zauzlin se pak tyto 

 různé stupně rozlišení sítiva udržely: jsou tu jádra s velmi určitými 

 obrysy, jako palissady v retině, dále jádra s jadérky, jako uvnitř či- 



" § 'zV^y '■>■■■■■ ®£g^ 



Obr. 4. 

 Schematické znázornění vzniku sítiva nervového dle théorie Vejdovského. 



a) Stadium, kde ganglion skládá se jen z buněk. 



b) Stadium další, kdy centrální gangl. buňky splývají svou cytoplasmou 

 dohromady a jádra jejich zduřují. 



c) Stadium poslední, kdy jádra centrálních buněk proměnila se už v sítivo? 

 v němž periferické buňky dendriticky končí. 



chového lobu u humra, dále jádra s okolím už silně splývající, jako 

 v epioptiku, dále jádra, u nichž individuality skoro už ani rozeznati 

 nelze, jako v optiku a konečně jako nejkrajnější stupeň zrůznění jader 

 sítivo — Punktsubstanz — bez určitých rozlišení. 



Do takto vytvořeného a rozlišeného základního sítiva vysílají 

 pak povrchní gangliové buňky své výběžky, které tam dendriticky 

 končí (Obr. 4c v textu). 



II. Fysiologický poměr buňky gangliové Je sítivu. Většina histo- 

 logů soudí, že fysiologickým středem činnosti nervové jest buňka gan- 

 gliová, neurit a dendrit (resp. protoplasmové výběžky), že slouží 

 k tomu, aby se podráždění buňce buď přivedlo, nebo z ní dále roz- 



