30 XIX. Em. Rádi : 



šířilo. Tomuto názoru odporuje histologická stavba sítiva nervového 

 v těch částech, které jsem popsal a sice: 



1. Poměr neurodendridií k sítivu nervovému není jen nahodilý, 

 nýbrž jak tvpicky poměry na epioptiku ukazují, sítivo toto dá se roz- 

 ložiti na dobře ohraničené vrstvy ve směru horizontálním i vertikálním 

 a v každé vrstvě nacházíme zase zcela specifická rozlišení sítiva. 

 Totéž platí o retině v optikům, o čichovém lobu (zvi. u huinral). 

 Různá ganglia rozeznávají se od sebe ne tvarem buněk, ale tvarem sítiva. 



2. Palissady jsou v různých částech sítiva různým způsobem, 

 často velmi charakteristicky vytvořeny (makropalissady v retině, makro- 

 palissady a brachypalissady v epioptiku, brachypalissady v lobu opti- 

 ckém, makro- i brachypalissady v lobu čichovém). Různá tato rozli- 

 šení patrně souvisejí s rozdílem ve fysiologické jejich funkci; rozdíl 

 fysiologické funkce tedy projevuje se morfologicky ne rozdílem ve 

 stavbě buňky, nýbrž rozdílem ve stavbo dendritů a sítiva vůbec. 



3. Sítivo tvoří v každém gangliu přesně omezený útvar, který 

 svou massou daleko nad massu buněk gangliových převládá. 



4. Unipolarní typ buněk gangliových v zauzlinách evertebratů 

 dá se vyložiti tím, že buňka sama má význam vedlejší (výživný?), 

 neurit pak že slouží jako přímá kommunikace (s opominutím buňky) 

 mezi dvěma dendrity, resp. dvěma částmi sítiva, v nichž fysiologické 

 centrum nervové leží. 



Tyto důvody čerpané z vlastního pozorování, ku kterým dále 

 některé jiné z literatury uvedu, vedou mne k tornu, že nevidím střed 

 činnosti nervové v buňce gangliové, nýbrž v sítivu. Podobně napsal 

 již (89) Vejdovský, že „retikulum nervové jest vlastním sídlem oněch 

 vlastností, jež zveme duševními" a myslím, že studium soustavy ner- 

 vové u bezobratlých musí jen k tomuto názoru vésti, bez ohledu na 

 poměry u obratlovců — ač i tam analogické poměry lze najíti. 



Pro tento názor, který sítivu morfologicky tak důležitému dává 

 i fysiologicky důležitý úkon, svědčí dále z literatury tyto důvody: 



5. Vrstvy sítiva, jak jsem je v traktu optickém popsal, mají 

 mutatis mutandis své analogon ve vrstvách dendritů a protoplasmo- 

 vých výběžků, jak je Ca jal (94) ve svém klassickém díle o retině 

 obratlovců popsal (jeho „plexiforme Schichten"). 



6. Dendrity obratlovců i bezobratlých objevují se někdy ve zvlášt- 

 ních charakteristických útvarech popsaných jako „Glomeruli čichové" 

 (od Golgiho a jiných u obratlovců) a jako „Knäuel" (== uzlíčky) 

 z malého mozku ptáků od Dogiela (95) a jako podobné útvary z břiš- 

 ního pásma Nereis od Retzia (91). 



