32 XIX. Em. Eádl: 



3. bipolary, 



4. amakriny (Cajal; spongioblasty: Müller), 



5. oporné buňky (Müllerova vlákna). 



Po té následuje několik vrstev buněk patřících ke gangliové části 

 retiny. 



Retina hlavonožců (Lenhošék 95) skládá se z těchto hlavních 

 elementů : 



1. Čípky s neurity, 



2. vnější jádra (analogon bipolar dle Lenhosséka), 



3. vnitřní jádra (analogon buněk gangliových), 



4. „Marklager des Sehlappens" (anal, lobu optického ptáků), 



5. Müllerova oporná vlákna. 



Retina oka složeného u Decapodů se skládá z : 



1. Rhabdomů s buňkami sítniček s jich neurity a dendrity, 



2. buněk hoření kommissury, 



3. buněk dolení kommissury, 



4. unipolarních buněk spojujících retinu s epioptikem. 



Tyto elementy tvoří v složeném oku celek pro sebe zvaný od 

 Parkera „první ganglion oční". Chci-li analogisovati, musím retinuly 

 složeného oka srovnati s tyčinkami resp. čípky, kommissury s horizon- 

 tálními buňkami, buňky spojující retinu s epioptikem s bipolarami 

 Cajalovými. Je-li tomu ale tak, pak odpovídá retina složeného oka 

 Decapodů jen distalní části retiny obratlovců t. j. analogie mezi slo- 

 ženým a zeničným okem dala by se tehdy provésti, rozdělíme-li sít- 

 nici obratlovců tak, že všechny části od čípků až inclusive distalní 

 dendrity (protoplasmové výběžky) bipolar považujeme za retinu, proxi- 

 malní dendrity bipolar a výběžky gangliových buněk za ganglion 

 optikům jakožto analogon epioptika, jak jsem to na schémat, obrázku 

 č. 5. naznačil. 



Toto rozštěpení bipolar na dvě části zdá se asi nemožným těm, 

 kteří střed činnosti nervové vidí v buňce; s názorem ale, který tuto 

 funkci sítivu, resp. dendritům připisuje, dá se toto rozdělení velmi 

 dobře srovnati. 



S retinou hlavonožců, jak ji popsal Lenhošék, by bylo analogi- 

 sování obtížnější; kdyby ale Lenhošék chtěl považovati svoji „äussere 

 Kölnerschicht" za analogon Cajalových bipolar a mých kommissur, 

 a své buňky gangliové za bipolary, bylo by i tu dorozumění možné 

 a ukázala by se analogie med tak rozdílnými typy očí, jako jsou oči 

 obratlovců, hlavonožců a Členovců. 



IV. O významu studia zauzlin očních pro theorii vidění okem 



