Hypodermis a nové smyslové orgány kožní Khynchobdellid. ]_]_ 



se cuticula odchlípí odtrhnutím pravé v subcuticulární vláknité vrstvě ; 

 její žíhy čnící z buněk hypo dermálních byly pak asi pokládány pouze 

 za periferní vrstvu plasmy chybnou praeparací zdeformované v třásně, 

 — jejich vzhled zde tomu skutečně odpovídá, — a nedbáno jich dále. 



Jiné obdoby s poměry subcuticuly G o r d i ů též jsou velmi 

 patrný a mohu úplně potvrditi theoretické náhledy, jež prof. Vejdov- 

 ský o předmětu tom pronesl. 



Není poclryby, že vlákénka jsou změněnou částí retikula plasma- 

 tického, jak Vejdovský se vyslovil; poměry u Glossosiphonií roz- 

 hodně tento názor potvrzují. 



Moje důvody jsou: 



1. Nelze znamenati ostré hranice mezi obojí strukturou; právě 

 největším zvětšením — jak jsem již uvedl — jest patrno, že retikulární 

 struktura spodní části buňky znenáhla přechází ve vlákna, jakoby se 

 tato z ní takřka vypřádala. Velice tu padá na váhu pozorování dříve 

 již zmíněné (str. 4.), že vlákénka nejsou hladká a bezestrukturní, 

 nýbrž po zbarvení Ehrlichovou směsí jeví světlejší očka i temnější 

 zrnka (obr. 2., 3. 5. se). 



2. Jako u Gordiů tak i zde čím vyšší jest vláknitá část sub- 

 cuticulární, tím nižší jest vlastní tělo buňky. Tento poměr objeví se 

 velmi zřetelně zvláště srovnáním různých tvarů hypodermálních buněk 

 se hřbetní a břišní strany, pak na vrchu kroužků a v inezikroužko- 

 vých rýhách, jak výše bylo vylíčeno. 



3. Zbarvení t. j. chemická reakce žíhané části jest od euticu- 

 lární docela různá, kdežto od plasmatické jen nepatrně se liší. Tak 

 ku př. : safraninem a světlou zelení zbarví se cuticula přesně zeleně, 

 žíhaná čásť však a plasma růžově, ona poněkud jen světleji než tato. 

 Jasnější zbarvení to dochází právě tímto názorem, — že vlákénka jsou 

 změněné retikulum, — přirozeného vysvětlení; neboť v normální plasmě 

 jsou silněji barvitelné elementy rozloženy pravidelně v pletivu plasma- 

 tickém, tak že mezi nimi vznikají jasnější drobná očka; differencuje-li 

 se předivo plasmatické v souběžná vlákna, patrně se to děje tím, 

 že v jistých pruzích pletivo se stáhne, zhustí se, a jasná očka se tu 

 zmenší, částečně snad i zmizí; tím vzniknou temné žíhy; mezi nimi 

 se však prostor uvolní, poněvadž se pletivo do vlákének stáhlo, a tyto 

 jasné prostory podmiňují celkový jasnější vzhled takto zrůzněné 

 vrstvy. — 



Dle mého domnění musíme spatřovati v útvaru tomto výraz 

 fysiologické funkce. Dosud často autorové při popisu struktur zapo- 



