Hypodermis a nové smyslové orgány kožní Rhyncliobdellid. 13 



výkresy pohárkových orgánů Rhynchobdellid, a cituje se (ku 

 př. v Leuckartovi (12) obraz Apáthyho od Glossosiphonia 

 heteroclita, ačkoliv jest docela pochyben. 



Proti výkladům, že pohárkové orgány Hirudineí jsou vyvinuty 

 pouze na určitých kroužcích, nebo že jsou sestaveny jen v jistých 

 podélných řadách, stanovil jsem pro druhy mnou v tom ohledu vy- 

 šetřované, že smyslové pohárky jsou po celém těle roztroušeny nepra- 

 videlně. Jsou ovšem také na segmentálních papulách, tyto však nejsou — 

 jak úplně s Apáthym souhlasím *) — zvláštním zvýšením pro tyto po- 

 hárky, nýbrž jsou to mocně svalnaté útvary (obr. 1.) sloužící (asi ve 

 smyslu klenutí) k závěsu dorsoventrálních svalů, jichž jisté svazky 

 stojí vždy na rozhraní článků, — právě asi pod papulou, která stojí 

 na prvním kroužku článku, — jakožto septa i při dospělých individuích 

 patrná. 



Smyslové pohárky nejsou však všechny stejné velikosti ani stej- 

 ného tvaru. Pravidelně jsou na břišní straně řidčeji přítomny a jsou 

 menší nežli na hřbetní; na této se jeví zase rozdíl, že pohárky sto- 

 jící ve vrcholech segmentálních papill bývají větší, jsouce složeny 

 z více a lépe vyvinutých buněk, nežli pohárky ostatní. 



Jednotlivý pohárek (obr. 2., 3., 11., Tip) představuje skupinu 

 protáhlých, cylindrických buněk; jsou to modifikované hypodermální 

 buňky, které tu dosahují značnější délky a změny své struktury. Nej- 

 širší jsou asi ve spodní třetině; obsah jest jasnější nežli okolních 

 hypodermálních buněk a jádro kulaté nebo vejčité leží při basi. Zú- 

 žené svrchní konce těchto buněk se sbíhají a prorážejí ve společném 

 svazečku cuticulu, každý z nich pak vybíhá v přejemný čípek, tak že 

 nad každým pohárkem ční z povrchu těla jemná štětička čípků; tyto 

 lze na živých zvířatech náležitým zvětšením velmi dobře pozorovati 

 zvláště na krajích těla, a užijeme-li mírné kom presse. Jsou však ne- 

 smírně křehký, neboť manipulací konservační a praeparační, byť nej- 

 opatrněji prováděnou, vždycky se ulámou ; proto také až do Apáthyho 

 zůstaly nepoznány; tento vystihl je zcela správně. Vhodnou konser- 

 vací a při náležité pozornosti během další praeparace podaří se téměř 

 vždy zachovati zřetelně aspoň base jejich, jak i Apáthy podotýká**), 

 a jak ukazují obrazy Vejdovského (23, str. 175) a moje (obr. 2, 3, 

 11, cbh). 



*) Die Hautwarzen sind Stützungsapparate für die Septa ; mit Tastkegelchen 

 haben sie nichts zu thun." Apáthy (1, str. 175.). 



**) 1. c. str. 179. „Für Dauerpraeparate gelang es mir nur die Basaltheile 

 zu fixiren " 



