Hypodermis a nové smyslové orgány kožní Rhynchobdelliil. 15 



dermis, rozšířené a temněji zbarvené; nápadno jest, že pod každým 

 kuželkem leží nezbarvené jasné políčko s jádrem. 



Podrobnějším ohledáním poznáme, že kuželek sám jest buňkou; 

 směřuje zúženým koncem ven z těla, a v rozšířené basi chová veliké 

 jádro; touto basí jest vsazen do buňky spodní, větší a širší; tato jest 

 ve své svrchní části, kterou obejímá buňku kuželovou, hustě napříč 

 pruhována; spodní část' její však pruhů postrádá, skoro se nebarví, 

 zůstává jasnou, a v ní jest uloženo ostře ohraničené jádro zrnité 

 struktury. 



Jest tu tedy zvláštní spojení dvou buněk. Srovnání řady obrazů 

 (viz tabulku) ukazuje pak, že obě buňky jsou ve svých tvarech nesmírně 

 proměnlivý. U svrchní lze sledovati od pravidelných, štíhlých conů 

 nejrozmanitější přechody až ku velmi nízkému trojúhelníku nebo 

 kosočtverci; spodní z nejčastějšího soudečkovitého prodělává všechny 

 fase ku sploštělému obdélníku nebo s různými deformacemi zase na- 

 opak ku tvarům úzkým, až rourovitým, někdy uprostřed ještě poněkud 

 zaškrceným. 



Záhy seznáme, že všechny tyto tvary nejsou nahodilé, nýbrž 

 stojí ve vzájemném vztahu; přesvědčíme se totiž srovnáním, že kužel- 

 kovitá svrchní buňka jest vychlípitelna. 



Vyčnívají totiž některé kuželky více a vysoko zvedají cuticulu 

 nad povrch těla, a to právě ony štíhlejších tvarů ; jiné, forem nízkých, 

 sotva znatelně ji pozdvihují. A s tím zcela všeobecně souhlasí, že 

 spodní, jasné buňky štíhlých a vysokých kuželíků jsou také v téže 

 ose zúženy a prodlouženy (tedy soudečkovité, kolmo obdélníkové až 

 rourovité), kdežto spodní buňky nízkých kuželku jsou naopak rozší- 

 řeny v ploše rovnoběžné s povrchem těla (horizontálně obdélníkové až 

 nízce kosočtverečné). 



Jest to tedy orgán složený pouze ze 2 buněk, při tom pak schopný 

 vykonávati jisté pohyby, nutné patrně k jeho funkci, a k vůli tomu 

 také měniti v jistých mezích svůj tvar. 



K podrobnému studiu jeho stavby a struktury osvědčily se nej- 

 lépe příčné řezy z Gl. s e x o c u 1 a t a, u níž jsou orgány ty nejhoj- 

 nější, největší a nejjasněji diferencovány. Následující popis se týká 

 poměrů u tohoto druhu. 



Z předu již řeknu : svrchní buňka jest smyslová, spodní svalová. 



1. Struktura smyslové buňky. Smyslovou buňkou nazývám onu 

 svrchní, kuželkovitě vyčnívající; její cytoplasma jest velmi hustá 

 a barví se zvláště v nejširší části buňky, kde leží veliké jádro, velmi 

 intensivně. Homogení immersí nejeví téměř ani zrnéček. Ye zúžené 



