Hypodermis a nové smyslové orgány kožní Rhynchobdellid. 1 7 



Poznáme, že smyslová buňka dolů vysýlá výběžek (obr. 6. vm); 

 tento se naznačenou methodou barví celý temně rudě, kdežto tělo 

 buňky kol jádra jen tmavě růžově, vrchol kuželku pak světle růžovým 

 se jeví. Tento spodní výběžek jest tenčí nežli kuželek, ne tak conický, 

 spíše hůlkovitélio, dolů jen nepatrně a stejnoměrně se zužujícího tvaru, 

 ale proměnlivého dle délky. Kde totiž jest spodní buňka nízká (za- 

 tažené orgány), tam také tento výběžek jest v náležitém poměru 

 zkrácen, a toto zkracování se děje — jak z různých stadií lze vysto- 

 povati — tím, že jeho basis (směrem k jádru smyslové buňky) se 

 rozšiřuje, a celý výběžek nabývá formy široce kuželovité (obr. 3.) 

 a někdy až mizí splývaje patrně úplně se středním tělem smyslové 

 buňky. 



Máme nyní zodpověděti otázku, kam tento výběžek sahá nebo 

 vede, a jaký jest jeho význam? 



Lze zjistiti, že výběžek smyslové buňky postupuje dolů středem 

 spodní, světlé, příčně pruhované buňky a to ne hlouběji, než pokud 

 ono příčné pruhování sahá. Zde pak zakončuje volně zaobleným kon- 

 cem; nenalezl jsem, že by se někam připínal (obr. 6. vm). 



Pokládám tento výběžek za volné nervové zakončení smyslové 

 buňky. Důvody podám níže při projednání funkce celého orgánu; 

 zatím poukazuji jen k okolnosti, že se výběžek ten barví souhlasně 

 jako gangliové buňky, o jichž přítomnosti pod pohárkovými orgány 

 jsem se výše byl zmínil (str. 14). 



Spojení obou buněk. Spodní buňka, jak ze všech obrazů patrno, 

 obejímá buňku smyslovou se spodu až maličko nad místo, kde tato 

 jest právě nejširší. 



Jest otázka, jak tyto obě buňky spolu souvisejí? 



Náležitou odpověď podávají pouze praeparaty zbarvené methodou 

 van Giesonovou nebo orangí G s haematoxylinem. Tu patrno, že smy- 

 slová buňka nevniká sama, nebo její spodní volný nervový výběžek 

 snad přímo do substance buňky spodní, nýbrž že tato jest shora ka- 

 lískovitě vyhloubena, a do této vhloubeniny vsedá smyslová buňka 

 svým vlastním tělem; případně jest dno kalíšku tohoto ještě protaženo 

 dolů v rourku, do níž zapadá spodní nervový výběžek buňky smy- 

 slové (obr. 6. a 8. vm). Tento poměr se jeví zcela zřetelně dvojitými 

 konturami na rozhraní obou buněk. 



Kromě toho se velmi zhusta, skoro typicky, setkáváme se zjevem, 

 že smyslová buňka ve své nejrozšířenější partii mívá části okraje zo- 

 bákovitě nebo kotvicovitě zpět ohnuty a tak nasedá na okraj kalíškové 

 prohlubně buňky spodní (obr. 6.). 



Tř. mathematicko-přírodovědecká. 2 



