Hypodermis a nové smyslové orgány kožní Rhynchobdellid. 19 



obyčejně tyto proužky na periferii o něco výše, než na hranici smy- 

 slové buňky a tudíž směřují průběhem svým s obou stran šikmo kon- 

 vergentně dolů. To vše by ukazovalo, že proužky ty jsou vlákénka, 

 jež by se uvnitř spodní buňky táhla od její vnější stěny ku stěnám 

 nálevkovité vhloubeniny, v které vsazena jest buňka smyslová. Při 

 orgánech úplně zatažených, kde smyslová i spodní buňka jsou splo- 

 štěly a velmi rozšířeny, netvoří tyto proužky již oblouků, nýbrž pro- 

 bíhají přímo (obr. 5.) a často činí nepopiratelný dojem napjatosti. 

 A jako nejvýše stojící proužky často při ponořených smyslových buň- 

 kách směřují shora dolů, tak zase nejníže upevněné jdou bud obloukem 

 opačně vyklenutým (obr. 6.) nebo přímo vzhůru a přestávají u konce, 

 spodního výběžku buňky smyslové. 



Avšak poměry nezůstanou tak jednoduchý. Pohneme-li maličko 

 mikrometrickým šroubem, pozorujeme, že od periferie vycházející 

 proužky pokračují dále do středu buňky, táhnou se zcela zřetelně 

 přes (nebo pod) uvnitř vloženou část buňky smyslové, a na opačné 

 straně zase jdou k periferii a v ní mizí; tak že se v mnohých pří- 

 padech zdá, že tyto proužky buď v kruzích nebo spirálně obíhají 

 kolem buňky. 



Abychom zjevy ty vysvětlili, musíme nejprve rozřešiti si otázku, 

 jak jsou asi tyto proužky orientovány vzhledem k ose těla? Kdyby 

 probíhaly příčně, musely by se na sagittálních sériích jeviti co body, 

 tomu však zde tak není ; na sagittálních řezech jest -pozorovati ttjz 

 zjev, jako na příčných: jednak se zdají proužky od periferie vycházeti 

 a končiti uvnitř při stěně buňky smyslové, jednak běžeti souvisle přes 

 tuto ke druhému okraji, nebo snad spirálně kolem. Když tedy pozo- 

 rovány se 2 hledisek o 90° odchýlených jeví týž průběh, patrno, 

 že tento musí býti na 2 směrech nezávislý; tudíž může býti patrně 

 jenom buď okružný nebo radiální. 



Vysvětlení podalo mi podrobné sledování průběhu jednotlivých 

 proužků a studium jejich struktury. 



K vůli patrnosti podává dřevoryt č. 1. schéma pozorovacího 

 postupu skombinované z příčného a ze sagittálnílio řezu. (Zevní kruh 

 značí obvod spodní buňky v pohledu shora; soustředný menší stěnu 

 nálevkovité prohlubně, třetí jen nepatrně menší stěnu smyslové buňky, 

 a temný střed její jádro.) 



Na příčný řez hledíme směrem šípu p. Tu při nejvyšším posta- 

 vení tubu v poli a se jeví hranice celého orgánu nezřetelně, ale 

 uprostřed viděti poměrně široké temnější a světlejší proužky. Spu- 

 stíme-li tubus níže (pole b), zmizí uprostřed tyto proužky a vystoupí 



2* 



