26 XX. Emil Bayer: 



jimi v pravém smyslu slova poseta; jsou tak četný, že často jsou 

 jeden od druhého oddělen jen jedinou normální hypodermální buňkou 

 (obr. 1., 7 a 8, 9 a 10). Jsou po celé ploše hřbetu, zdánlivě bez 

 pořádku, skoro stejně hustě, jen na některých místech zdají se býti 

 ještě skoncentrovanější, hlavně na segmentálních papulách (obr. 1.) 

 a pak při krajích těla. Na průřezu papilly, který kreslím, viděti jest 

 14 těchto orgánů; spolu jest pozorovati, že jsou proměnlivých tvarů 

 a že nestojí všechny přesně kolmo ku periferii, nýbrž i poněkud 

 v úhlu, tak že některé jsou sříznuty šikmo a bud čípek (1, 3, 14), 

 nebo spodní nervové výčnělky, nebo jádro spodní buňky (4, 11) jsou 

 odříznuty. 



Z různého tvaru jejich (= různý stupeň vychlípení) patrno, 

 že každý orgán jest sám o sobě schopen vlastních pohybů, jak dle 

 struktury jeho také jest přirozeno. Obyčejně jsem je nalezl v me- 

 diánním hřbetním poli nižší, zataženější, kdežto na papulách a na 

 okrajích těla bývají vysoko vychlípeny. To souhlasí asi s celkovým 

 napjetím obalu tělního ; při konservaci se asi ve střední partii, kde 

 tělo jest nejvyšší, elementy hypodermis silně napnou, čímž také sva- 

 lové buňky těchto orgánů se rozšíří a kuželky se stáhnou. Naproti 

 tomu kraje tělní často po konservaci vykazují zvlnění, patrně se tu 

 tedy elementy nenapínají, nýbrž naopak zhušťují a na sebe tlačí; 

 s tím souvisí značné súžení svalových buněk a štíhlé, daleko vyční- 

 vající tvary kuželku. Že tvar orgánů a zvláště svalové buňky podléhá 

 tlaku okolních pletiv a dle toho se mění, dokazují různé, ke straně 

 sešinuté, stlačené a pokroucené deformity, s nimi též nezřídka se 

 v praeparátech setkáváme. 



Počítáme-li na sagittálních řezech, kolik asi těchto orgánů stojí 

 za sebou na šířku jednoho kroužku, obdržíme s překvapující hojností 

 číslo 10. Kromě toho variruje počet mezi 6 — 13. Tyto variace lze 

 však vysvětliti pokroucením těla, tak že by počet 10 byl normální 

 a správný ; tvořily by tedy tyto orgány na každém kroužku hřbetní 

 strany 10 příčných řad. 



Přejdeme-li se strany hřbetní na břišní, objeví se obraz docela 

 jiný, nápadně rozdílný; na celých plochách nelze tu nalézti takového 

 orgánu. Toliko při krajích těla přesahuje několik orgánů se strany 

 hřbetní i na břišní. Teprve delším prohlížením sérií poznáme, že i na 

 celé břišní ploše jsou orgány ty přítomny, avšak jen nesmírně řídce. 

 Na sagittálních sériích pozorujeme, že na přídě těla jsou o málo 

 hojnější. — Též se zdají tyto orgány břišní strany býti tvaru nor- 

 málně tupějšího a menší, nežli na hřbetě. Zvláště spodní buňka sva- 



