Některé vztahy mezi dýcháním a pohyby organismův aerobních. 5 



mnohobuněčných pletiv netrpěly nedostatkem kyslíka, postaráno jest 

 z pravidla intercellulárami o vydatné provětrávání massivních pletiv. 

 Nicméně ani v embryonálních částech a vůbec tam, kde mezibuněčné 

 prostory scházejí aneb nejsou dostatečně vyvinuty, není nouze o kyslík, 

 ba spíše nalézá se ho tam nadbytek ve stavu rozpuštěném. To bez- 

 prostředně vyplývá z pokusů, dle kterých možno objemové procento 

 kyslíka v okolní atmosféře snížiti z 209 na 8 až 4°/ 0) aniž by nor- 

 mální dýchání a s ním vzrůst i pohyby rostlin (na př. klíčících semen) 

 se zastavily resp. obmezily. Pod 8 až 4% nelze však u vyšších rostlin 

 sestoupiti, nemá-li zvláště uvnitř pletiv nastati částečný nedostatek 

 kyslíka a tím i částečná substituce normálního dýchání dýcháním 

 intramolekulárním, jež po kratší neb delší době ochromuje vzrůst 

 a jiné funkce životní. Přímý důkaz, že v buňkách a sice jak ve šťávě 

 buněčné tak v protoplasme pohlceno jest stále větší množství kyslíka, 

 než ho v daném okamžiku k lokální oxydaci fysiologické nevyhnu- 

 telně třeba, poskytují pokusy a pozorování, dle kterých pohyblivé 

 organismy aerobní uzavřeny byvše ve šťávě Vaucherie 6 ) anebo v plasmě 

 resp. ve vakuolách Myxomycetů 7 ), zůstávají po dlouhou dobu pohybli- 

 vými, kdežto by jinak v brzku pohyb ztratily a zašly, kdyby okolní 

 prostoplasma aneb jen vnější vrstva její všecken kyslík konsumovala, 

 resp. kdyby plasmatické mázdry (na př. stěna vakuol) kyslíku průchod 

 zabraňovaly. 



Jakkoli tedy v normálních okolnostech i vnitřek pletiv rostlin- 

 ných obsahuje nadbytek rozpuštěného kyslíka, předce nelze přehléd- 

 nouti, že periferické buňky (stejně jako jednobuněčné organismy) 

 mají vůči buňkám uvnitř ležícím tu výhodu, že opatřeny jsou maxi- 

 mální zásobou kyslíka. Neboť konsuin na periferii orgánův způsobený 

 dýcháním nutně musí ztenčiti přítok kyslíka do vnitra jejich. 



Skutečně také isolovaným buňkám nebo fragmentům pletiv lze 

 odníti kyslík měrou ještě větši, nežli mnohobuněčným, massivnějším 

 orgánům, aniž by vzrůst (Pliycomyces), proudění protoplasmy a jiné 

 funkce v něčem utrpěly. 



Tak nalezl Wieler 8 ), že Mucorina: Pliycomyces nitens jest 

 schopna vzrůstu ještě při tlaku kyslíka obnášejícím 1*4 mm sloupce 



6 ) Pfeffer, Oxydationsvorgänge in lebenden Zellen (Abhandlungen der 

 sächsisch. Gesellschaft der Wissenschaften zu Leipzig, 1889 p. 449 a 486). 



7 ) Čelakovský junior, Ueber die Aufnahme lebender und todter verdau- 

 licher Körper in die Plasmodien der Myxomyceten (Flora, 1892, Ergänzungsband 

 p. 195 etc.) 



8 ) Untersuchungen aus dem botan. Institut zu Tübingen. Sv. I. p. 206, 



