g XXVII. Ladislav Čelakovský: 



rtuťového (při température normální: asi 20° C) — témž tlaku nej- 

 nižším, při kterém dle Clarka 9 ) ještě udržuje se proudění proto- 

 plasmy ve stopkách plodních téže plísně. U jiných objektů (průřezy 

 listův Elodey a Valisnerie, různé trichomy etc.) rotace a cirkulace 

 plasmy vyžaduje podobného minimálního napjetí kyslíka. Nicméně 

 shledány specifické différence, které kolísaly mezi 1*2 — 2 - 8 mm Hg. 

 Nejnižší hodnoty konečně nalezl Clark u bezblanných prvoků, hlavně 

 nálevníků, jichž lokomoce spokojí se ještě s tlakem kyslíka obnáše- 

 jícím 1 mm Hg anebo ještě méně. Bezblanná plasmodia Myxomycetův 

 vyžadovala o něco většího tlaku (1*2 — 1'4 mm) a z těch opět starší 

 stadia většího než mladší. 



Z toho a z jiných pozorování soudí autor, že specifické diffé- 

 rence shora vytčené spadají jednak na vrub nestejného stáří buněk, 

 jednak ale že snad pocházejí od většího neb menšího odporu, jejž 

 blána buněčná mnohdy více méně kutikularisovaná klade diosmose 

 kyslíka. 



Činil jsem hojné pokusy s četnými Protozoy, zvláště s nálev- 

 níky, u kterých vliv cellulósní blány buněčné jest vyloučen, i pře- 

 svědčil jsem se. že u těchto organismů existují neméně značné variace 

 specifické, pokud se týče nejmenšího množství kyslíka potřebného 

 k pohybům, jako u buněk pevnou stěnou obklopených. Faktum toto 

 vysvitne z následujícího přehledu tabellárního (str. 7): 



Methoda byla táž, jaké užíval Clark a záležela v tom, že nej- 

 prve v mikroskopické komůrce Engelmannově zředěn vzduch pomocí 

 dobré vodní vývěvy na V/ 2 slz 2 mm (exclusive vodních par). Když 

 po nějaké době pohyby dotyčných organismův zřetelně oslábly, při- 

 pouštěn velmi pomalu vzduch a současně pozorováno, až pohyby opět 

 prvotní své intensity nabyly. V tom momentu otočením kohoutu 

 uzavřen apparat a za chvíli odečten stav manometru a temperatura. 

 Namnoze u nálevníků netřeba dlouho čekati, až nastane zvolnění 

 pohybův, takže odpadá vliv delšího nedostatku kyslíka, který, jak 

 jsem všeobecně mohl konstatovati, zvyšuje minimum tlaku kyslíka 

 potřebného ku obnovení pohybu. 



Především nutno ihned poznamenati, že veškeré tyto pokusy 

 provedeny byly při température téměř konstantní (19 - 7— 20'3° C) 

 a i jinak za okolností stejných. Proto odpadají všeliké vlivy vnější 

 a nutno pozornosť obrátiti k organismům samotným. 



Pohled na tabulku ukazuje, že celkem (ač ne vždycky) u větších 



9 ) Berichte der deutschen botan. Gesellschaft. Sv. VI. 1888. p. 278. 



