Některé vztahy mezi dýcháním a pohyby organismův aerobních. 



Jniéno zkoumaného organismu. 



Partiální tlak kyslíka 

 (v millimetrech Hg). 



Lacrymaria olor O. F. M. . . 



Coleps hirtus Ehrbg 



Loxodes rostrum O. F. M. . . 

 Colpidium colpoda Ehrbg. . . 

 Paramaecium bursaria Ehrbg. 

 Cyclidium gíaucoma Ehrbg. . 

 Spirostomum ambiguum Ehrbg. 

 Stentor coeruleus Ehrbg. . . 

 Halteria grandinella O. F. M. 

 Stylonichia sp. (velká forma) . 

 Stylonichia histrio O. F. M. . 

 Euplotes patella O. F. M. 

 Euplotes charon O. F. M. 



Vorticella sp 



Polytoma uvella Ehrbg. . 

 Monas guttula Ehrbg. . . 



-0-9 



0-8 

 0-7- 



2-2 



0-8 



10 



1-1 



2-0—2-2 



2-6—3-2 



l-l 



1-2 



10 



1-2 



1-3 



2-0 



0-9 



0-6 



a silnějších forem nalezeno bylo „minimum" poněkud vyšší (Loxodes, 

 Spirostomum, Stentor), kdežto nejmenší hodnoty platí pro malé nálev- 

 níky (Monas guttula, Polytoma uvella, Colpidium colpoda). Mám tudíž 

 za pravděpodobné, že u nálevníků vedle nestejného stáří rozhoduje 

 o výšce „minima" též massa a tlouštka protoplastu. Vliv takový 

 ostatně i z theoretických důvodů jest nutný, nebot s rostoucí tlouštkou 

 plasmy — ceteris paribus — musí růsti též napjetí kyslíka, nemá-li 

 konsum tohoto plynu při dýchání obmeziti se výhradně anebo pře- 

 vládne na periferickou vrstvu protoplasmy. Podle zkušeností dosa- 

 vadních však dýchání děje se právě tak uvnitř jako na povrchu pro- 

 toplasmy, i není příčiny dle Brassa rozeznávati nějaké povrchní 

 dýchací plasmy od jiné uvnitř ležící, která by obstarávala jiné funkce 

 na př. výživu. 



Zkoumal jsem také různá stadia vývoje u nálevníků (bezpro- 

 středně po rozdělení a později), ale neshledal jsem patrného rozdílu 

 Différence obnášely vždycky jen malý zlomek millimetru sloupce 

 rtuťového. Vůbec individuální odchylky, kdekoli se mi objevily, byly 



