6 XXVIII. Fr. Bubák: 



blána jejich jest bezbarvá, ostenkatá, bez pórů klíčivých, obsah oran- 

 žově žlutý. 



Výtrusy zimní tvoří se v buňkách pokožních, celé je vyplňují 

 a tak splývají v souvislé černé vrstvy jsou 24 — 26 ;x dl. tvaru roz- 

 manitého, obyčejně na vrcholu zaokrouhlené a dvěma křížícími se 

 stěnami ve 4 buňky rozdělené. Rez tato jest známa posud jen z Evropy 

 a cizopasí počínaje červencem až do konce doby vegetační na : 



Asperula galioides M. B. : Badensko (Lagerheim) 21. 



Galium aristatum L. : Pruské Slezsko 32. 



Galium mollugo L. : Pruské Slezsko 32, Bavory 35, Čechy 7, 34, 

 Morava 6, 8, Kraňsko 42. 



Galium silvaticum L. : Pruské Slezsko 32. 



Galium silvestre Poli. : Morava 8. 



Galium verum L. : Pruské Slezsko 32, Morava 8, Kraňsko 42. 



Mimo to udává tuto rez také P. A. Karsten 20 z Finska na 

 Galium spsp. a Dietel 11 na Galium uliginosum L. a Asperula Neil- 

 reichii Beck bez naleziště. Nejvíce rozšířena jest v Rakousku a 

 Německu. 



2. JPIiakopsora punctiformis (Barclay et Dietel). Dietel 

 v Berichte d. deutsch, bot. Ges. 1895, pag. 333. 



Synon. : Melampsora punctiformis Barclay et Dietel v Hedwigii 

 1890 pag. 267, 268. 



Známy doposud jen U a T. 



Výtrusy letní v drobounkých kupkách pokrytých vypouklou pao- 

 krovkou, jež malou dírkou na vrcholu se otevírá. Výtrusy letní stop- 

 katé, bez otvoru ku klíčeni, promíchány jsou kyjovitými parafysami 

 a jsou tvaru vejčitého nebo elliptičného, ostenkaté. 



Jednobuněčné výtrusy zimní jsou slepeny v malé skupiny tvaru 

 čočkovitého o několika vrstvách a vznikají na konci vláken výtru- 

 sotvorných acropetálním oddělováním; výtrusy jsou na vrcholu velmi 

 stlustlé, kaštanově hnědé a jsou 24 — 50 ^ dlouhé a asi 15 \i široké. 



Posud jen z Asie ze Šimly (Himalaya) na Galium Aparine (A. 

 Barclay legit) ! Velice zajímavo jest, že tato vzdálená Melampsora ve 

 výtrusech letních shoduje se s druhem předešlým, kterému jenom 

 parafysy scházejí. 



Při této příležitosti per parenthesin nemohu se nezmíniti o této 

 věci: Magnus v Berichte der deutschen botan. Gesell., Berlin 1896., 

 Band XIV., Heft 3., pag. 130 etc. vystavil na Schroterově Uromyces 

 alpinus, cizopasícím na Rumex alpinus v Krkonoších 32 a v Alpách 

 Kraňských 42, nový rod Schroeteriaster, jenž výtrusy zimními se úplně 



